Løb!
- Fang dem! - Hvor mange er der?
Fem? Seks?
Måske flere!
- Hurtigere! - Denne vej!
Der er de!
Efter dem!
Kom så!
Skynd jer!
De slipper væk!
Hurtigt!
Løb!
Nu har vi dem!
Derovre!
Is-skiver? Det er nyt!
Jeg så jordbetvingerne gøre det. Jeg prøvede en vand-udgave.
Du er blevet god til at betvinge.
Du har opfundet nye tricks. Det kendetegner en dygtig betvinger.
Jeg har følt mig selvsikker,
men nu har jeg lært alt fra bedstemors rulle,
så jeg må hen til den nordlige Vandstamme.
Vandbetvingerne der kan gøre mig bedre.
Vi støder oftere på ildbetvingere for tiden.
Vi nærmer os Ildlandets grænse.
Det måtte ske, selv uden Sokkas tragiske datingforsøg.
Jeg kunne ikke vide, hun var soldat fra Ildlandet.
Vi må være på vagt, indtil vi kommer til Norden og...
Aang?
AVATAR: DEN SIDSTE LUFTBETVINGER
TAGET AF ÅNDEN
Ildlandet.
Hvorfor?
Hvorfor tror du?
Det er min skyld.
Avataren skal beskytte naturen.
Det er lige så vigtigt som at hjælpe folk og bekæmpe ildbetvingere.
Hvor mange skove er døde, fordi jeg ikke ved, hvad jeg laver?
Bedstemor siger, at livet er en cyklus.
Og ud af døden kommer nyt liv.
Det bliver en skov igen.
Fokuser på det.
Frø til fremtiden.
Ikke fejl i fortiden.
Hej?
Bare rolig, jeg gør dig ikke noget.
Er du faret vild?
Jeg hedder Sokka.
Rimer på...
..."okka" og "wakka wakka".
Hun ser modig ud. Har hun et navn?
Vi kan måske finde på et til hende.
Hvad med...
...Pippinpaddle Oppsokopolis?
Den 3.
Shi-yong lavede hende.
Shi-yong?
Er Shi-yong din ven, eller er han...
Sokka!
Nej, vent.
Derovre.
Der er du.
Du må ikke gå rundt alene.
Hun tabte den her.
Vi vil ikke lave ballade...
Hun var bange.
Der er sket noget slemt her, ikke?
Tilgiv mig.
- Tak. - Du skal ikke undskylde.
Bor man så tæt på Ildlandet, må man være på vagt.
Ja. Vi har set vores del af krigen.
Blev skoven ødelagt i et slag?
Nej.
Ildbetvingerne ville bare have en vej gennem bjergene.
Så de brændte skoven ned?
Men efter branden begyndte der at ske sære ting.
Afgrøderne visnede. Dyrene græsser ikke mere.
Det er, som om selve jorden er syg.
For nogle dage siden sendte vi folk ud efter mad. De kom aldrig tilbage.
Min søn, Shi-yong,
var med dem.
Vi ved, hvordan det er at leve i frygt.
Men det her er noget dybere.
Det er noget...
...hinsides denne verden.
Du har ret. Jeres folk er hinsides denne verden.
Men jeg kan få dem tilbage.
Noget nyt?
Nej.
Intet?
Hvor mange steder kan en kæmpe himmelbison gemme sig?
- Ingen usædvanlige rygter? - Nej.
Bortset fra...
Hvad?
En købmand fortalte om nogle børn, der legede med isblokke nær Senlin-passet,
men han tog sikkert fejl.
Nogen så is på et sted,
hvor is ikke burde findes?
De fleste ville kalde det usædvanligt. Ikke sandt, løjtnant Jee?
Medmindre de var idioter.
- Jeg sender folk til at undersøge det. - Nej, jeg må gøre det selv.
Som altid.
Kommandør Zhao er imponerende...
Han har opereret uden støtte i et glemt hjørne af verden,
men han fandt Avataren.
Jeg har altid beundret din styring af kommandører.
Du får altid det bedste ud af deres talenter.
Altså...
Hvis det var mig,
sendte jeg Zhao flere ressourcer.
For at se, hvad han kan udrette.
"Vand de mest lovende frø."
Det har du lært mig.
Måske har du ret.
Bed oberst Shinu om at mobilisere bueskytterne.
Og fortæl kansleren, at jeg flytter nogle midler rundt.
Og Azula...
Det var Zuko, der fandt Avataren.
Han har udvist vilje og dedikation.
Det forventer jeg af en fremtidig arving.
Ikke egoistisk smiger og overivrig hvisken.
Vores verden er ikke den eneste.
Der er et andet rige hinsides vores.
Åndeverdenen.
Normalt er de to adskilt,
men nogle steder er barrieren tynd.
Og du tror, at skoven er et af de tynde steder?
Jeg tror det ikke. Jeg kan mærke det.
Og ilden har svækket barrieren yderligere.
Avataren er broen mellem vores verden og åndeverdenen,
og jeg mærker, hvor tætte de to er.
Som is, der er ved at sprække.
Så du vil hoppe ind i åndeverdenen, hente de forsvundne og hoppe tilbage igen?
Noget i den stil.
Du lød meget mere selvsikker før.
Fordi alt det her er mit ansvar.
Jeg må mod nord, så jeg kan redde vandbetvingerne,
men jeg må også redde disse folk,
så de ikke mister deres hjem og familie,
som jeg mistede min.
Du kan umuligt gøre alt.
Det er, som Bumi sagde: "Avataren skal gøre det umulige."
Jeg må finde stedet, hvor de åndelige energier er stærkest.
- Og hvor er det? - Det ved jeg, når jeg finder det.
Det var næsten specifikt.
Katara?
Aang?
En helligdom for skovens ånd.
Det er her.
Hvad gør vi så nu?
Passer på Aang.
Mens hans ånd er væk, er kroppen sårbar.
Vi må beskytte ham.
Hvordan ved vi, det virker?
Aner det ikke.
- Jeg er sulten. - Hallo! Gider I lige?
Jeg prøver at koncentrere mig.
Sokka, jeg tror, det virkede.
Katara!
- Hvad sker der? - Jeg ved det ikke! Aang?
Jeg har adskilt ånd og krop, men jeg har åbenbart taget jer med.
Hvordan?
Det må være stedets energier, den tynde barriere og mine kræfter.
Få os tilbage! Nu!
Undskyld.
Vi er i åndeverdenen.
Nævn ikke Avataren. Rygtet må ikke sprede sig.
Ja. Vi bør træde varsomt.
Ildlandet styrer måske området, men de er stadig jordbetvingere.
- Vi må ikke skabe postyr. - Hvornår gør jeg det?
Ja, hvornår?
De er fra Ildlandet.
Se deres tøj.
Jeg har hørt, der har været vandbetvingere her.
- Så du dem? - Nej.
- Men du husker at have hørt om dem? - Sådan da.
Måske hjælper dette.
Godt.
Har du set vandbetvingerne?
Nej.
Men Avataren rejser vist med vandbetvingere.
- Hvad sagde du? - Avataren.
Han er med vandbetvingere.
Ikke, Muki?
Avataren? Det sagde piraterne.
Nej, ikke piraterne. Det var guiden i kløften.
Avataren bekæmpede nogle klippekravlere
med hjælp fra vandbetvingere.
Han fortalte, hvordan de stoppede vulkanen...
De har vist hørt om Avataren.
Lige efter de slog den gale konge af Omashu.
Jeg mister ham. Jeg mister alt!
Har rygtet spredt sig hertil, så ved alle det nu.
Alle i Jordriget. Alle i Ildlandet.
Jægerne er sikkert på farten. De har lugtet blod.
Hjælp mig! Hun er skør!
Du må ikke dø, idiot.
Ellers får jeg kun halvdelen.
Hvad glor du på?
En ussel dusørjæger.
Ussel? Store ord fra en lille dreng.
Jeg tilgiver dig, da din far er nuttet.
Selvfølgelig har lejesoldater frit spil her.
Gyatso sagde,
at åndeverdenen og vores verden er forbundet.
Hændelser i den ene påvirker den anden. Som med sjæl og krop.
Adskilte, men forbundet.
Det giver mening.
Gyatso var god til at gøre ting nemme at forstå.
Han gjorde alt nemt.
- Han lyder fantastisk. - Det var han.
Jeg har altid følt mig åndeligt indstillet.
- Derfor kom jeg måske med dig. - Er det en frø-tingest?
Jeg aner ikke, hvorfor han er her.
Landsbyboerne prøver nok at finde en vej ud.
De leder sikkert efter noget velkendt.
- Hvis de ved, de ikke hører til her. - Ingen af jer hører til her.
Hvem sagde det?
Hvad?
Intet menneske hører til i dette rige.
Det er en stor pipfugl.
Pipfugl?
Jeg er ingen pipfugl.
Jeg er selve kundskabens ånd.
Tilgiv Sokka. Han mente intet med det.
- Hvem taler du med? - Hvad mener du?
De hører ikke, hvad du hører.
Deres små hjerner er ude af stand til at forstå min tale.
Men jeg hører dig.
Du er Avataren.
Du har altid en fod i denne verden.
Men de er indtrængende.
Og jo længere de bliver,
desto farligere bliver det for dem.
Farligt?
Pipfuglen æder os ikke, vel?
Det burde være hans mindste bekymring.
Der er væsener her, der vil gøre meget mere
end at fortære jeres kroppe.
De æder jeres sjæle.
Aang? Hvad siger han?
Han vil ikke gøre os noget.
Vi skal bare finde vores venner, så går vi igen.
Der bor en mand i en stenhytte på den anden side af skoven.
Han ved måske, hvor jeres venner er blevet af.
Følg stien, så finder I ham.
Vent. Hvad var det med fare?
Hvad kan der ske med dem?
Der er ting her, der vil afsløre sandheder for mennesker.
Sandheder, de aldrig selv ville kunne se i øjnene.
Det vil vise dem, hvem de virkelig er,
og det kan forårsage stor smerte.
Farvel, avatar,
og husk at blive på stien.
Farveller, pipfugl.
Så er det nok.
Lektionen er forbi, Deres Højhed.
Azula!
Er du okay? Lad mig hjælpe dig.
Det var intenst.
Ja.
- Du kunne have gjort ham fortræd. - Han kunne bare være bedre.
Men det handlede ikke om træneren, vel?
Azula, du er den bedste.
Det ved alle.
Du er perfekt.
Det er ikke godt nok.
Hvor har du været?
Undskyld. Jeg blev distraheret af et spil pai sho.
Gadespillerne i disse egne er ret gode.
Sikkert. Kom så.
De fulgte ikke den forventede taktik, men det var deres styrke.
Onkel, kan du ikke fortælle færdig på båden?
Prins Zuko, man kan lære meget af disse pai sho-spillere.
De er utrænede, men det betyder blot, at de er åbne for nye idéer.
Så de er klar, når en løsning viser sig.
Nej!
June er den bedste til det, hun gør, og det er at finde folk.
Hun er lejesoldat. Hendes loyalitet er til salg.
- Man kan ikke stole på hende. - June er professionel.
Hvis hun fejler, får hun ikke løn, og så får hun ingen mad.
Prins Zuko, jeg ved, du altid har ment,
der er en rigtig og forkert måde at gøre ting.
Det kendetegner en stor leder,
men reglerne er anderledes herude.
Det ved kommandør Zhao,
og han foretager allerede træk,
mens vi ikke engang har valgt vores brikker.
Fortæl mig om Avataren.
- Så I det? - Hvad?
Så I...
Sokka, slap af.
Uglen sagde, vi bare skulle holde os på stien.
Ikke, Aang?
Jo.
Aang? Hvad sagde uglen i virkeligheden?
At her kunne være farligt for jer.
At I måske skulle se sandheden i øjnene.
Men sandheden kan da ikke være så slem, vel?
Nej.
Vel?
Sandheden.
Ja.
Jeg kan godt klare sandheden.
Jeg klarer ikke at blive ædt af et kæmpe åndemonster.
Du skulle bare sige det.
Aang, taler den et slags åndesprog
og siger: "Velkommen venner. Vil I have kage?"
Det er ikke det, den siger.
Bare bliv på stien.
Uglen sagde, vi bare skulle blive på stien.
Vi er på stien.
Vi er på stien!
Væk fra stien!
Det er skovens ånd.
Den er såret.
Jeg kan ikke betvinge. Jeg kan ikke betvinge!
Heller ikke jeg.
Pas på!
Hej, stinkefyr! Dril en på din egen størrelse!
Jeg mente ikke mig.
- Sokka! - Løb, alle sammen!
Smerte.
Al den smerte.
Det er bare skrammer.
Ikke dig. Hei Bai.
Hej, hvad?
Hei Bai. Ånden.
Den har meget ondt.
Jeg må have slået hovedet.
Jeg er lidt desorienteret.
Du er sjov.
Og du er en talende ræv.
Det er ikke engang det skøreste i dag.
Jeg må finde mine venner, før monsteret spiser dem.
Den er ikke et monster. Den har ondt. Det gør smerte ved en.
Man bliver forandret til noget andet.
Har du aldrig haft ondt?
De her skrammer gør mig ret irritabel, så...
Laver du altid sjov, når du vil undgå et emne?
Hvad? Det gør jeg ikke.
Du må hellere gå. Jeg håber, du bliver "reorienteret."
Åndeverdenen.
Og vær forsigtig.
Tågen kan være farlig.
Sokka?
Aang?
Katara.
- Mor? - Der er du.
Jeg har ledt efter dig overalt.
Det kan ikke passe.
- Er det virkelig dig? - Hvad?
Katara, er du okay?
Det er så længe siden.
Kom. Vi er sent på den.
Jeg siger dig, fire tråde er stærkere.
Jeg sagde dig ikke imod.
Jeg sagde, det var spild.
Katara, du fletter ikke.
Jeg har aldrig været god til det.
Sokka plejede at drille mig...
Hvor er Sokka?
Han og din far kommer snart hjem fra fisketur.
Katara...
Jeg kan ikke betvinge.
Det kommer.
Det ved jeg.
En dag vil du vise verden, hvor stærk du er.
Du vil beskytte os alle.
Ildlandet! Løb!
Skjul hende.
- Find vandbetvingeren! - Afsted!
Katara, vi må ind nu!
Jeg vil ikke derind!
Gem dig. Bliv derinde, uanset hvad.
Hvor er vandbetvingeren? Vi ved, I har en i landsbyen.
Alle vandbetvingere er væk eller døde på grund af jer.
Du lyver.
Giv os vandbetvingeren.
Eller dø.
Vent!
Det er mig.
Jeg er vandbetvingeren.
Så meget frygt.
Så meget fortvivlelse.
Åndeverdenen. Nærmere mudderverdenen.
Her lugter som våd Appa.
Det virker forkert.
Far?
Vandets ånder bevidner dette mærke.
For styrken og lederskabet, han udviste under prøverne med is-undvigelse,
giver jeg De Vises Tegn...
...til Sokka.
Til min søn.
Dette er dagen for min is-prøve.
Dette er dagen, hvor du bestod.
Som krigerne i vores familie altid har gjort.
Men du gjorde det spændende.
Bato!
Du kom ret tæt på de isbjerge, hva'?
Ja. Jeg mistede kontrollen.
Jeg...
Jeg var i vildrede.
Havde du ikke været på båden og var trådt til...
Vi kom alle helskindet hjem. Det er det vigtige. Ikke, Hakoda?
Jo. At udvælge det rette mandskab er også en del af godt lederskab.
Derfor sker prøven med hjælp fra venner.
Forstår du?
Find din søster, så vi kan fejre.
Hej, Sokka.
Vi har fundet resterne af din is-paddel.
Hvis det er sådan, du består, vil jeg nødig se båden, når du fejler.
Han er til grin.
Han kom meget hurtigt i problemer.
Uden dig havde Sokka sænket os.
- Vi er heldige at være i live. - Nej. Jeg så kun revet i sidste øjeblik.
Du skal ikke undskylde for ham.
Jeg havde håbet,
at når det gjaldt, ville han gøre det...
...bedre.
Men ikke alle er skabt til at have andres liv i deres hænder.
Giv efter for din fortvivlelse.
Katara! Sokka!
Hjem.
Det er ikke ægte.
Hvad har vi så her?
En, der kan modstå?
Det kan ikke passe.
Medmindre...
Selvfølgelig.
Det er min gamle ven, Avataren.
Kender jeg dig?
Det skulle jeg nok mene.
En af dine tidligere inkarnationer prøvede at dræbe mig.
Hvorfor skulle jeg slå dig ihjel?
Det var noget med at stjæle ansigtet på en, du elskede.
Men du ved alt om at stjæle, ikke?
Er du kommet for at levere tilbage, hvad du stjal fra mig?
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Jeg vil bare finde mine venner.
Dine venner?
Hvorfor skulle jeg lade dig lege med min mad?
Hallo?
Aang?
Gyatso?
Aang!
Endelig kom du!
Det her er ikke ægte. Det er et trick.
Endnu en illusion.
Det er svært at tro, men det er virkelig mig.
Her er mange illusioner, men du er ude af tågen.
Dette er ægte.
Genkender du det?
Et af vores sidste spil.
Hov!
Din tur.
Snyder.
Tænk, at det virkelig er dig.
Hvordan er det muligt?
Hvad laver du her?
Altså...
Efter du forlod Det Sydlige Lufttempel, angreb ildbetvingerne.
Det skete pludseligt og nådesløst.
De fleste døde tog videre i Den Store Cyklus.
Jeg valgte en anden vej.
Valgte du ikke at gå til næste niveau af oplysning?
Hvorfor?
Fordi...
...jeg vidste, du fik brug for mig.
Jeg har brug for dig.
Jeg skal være Avataren, og alle regner med mig.
Men jeg ved ikke, hvad jeg laver.
Men nu er du her.
Jeg kan ikke sige, hvad du skal gøre.
Selvfølgelig kan du det.
Avatar Kyoshi fortalte mig, at jeg må tage mod Norden
og forhindre en stor tragedie.
Men jeg ved ikke hvordan.
Jeg ved ingenting.
- Du ved mere, end du tror. - Næppe.
Hvordan skal jeg redde hele verden, hvis jeg ikke engang kan redde...
Mine venner!
De er et sted i tågen.
Det er De Fortabte Sjæles Tåge.
Et sted, der holder folk fanget i deres mørkeste minder.
Det er jagtmark for Koh, ansigtsstjæleren.
Han jager dem, der er lammet af fortvivlelse og tvivl.
Han må også have landsbyboerne. Dem, vi kom for at redde.
Koh har taget dem med til sin hule.
Koh holder dem der, indtil han er klar til at spise dem.
Når det sker,
vil deres sjæle gå tabt for evigt.
Jeg må redde dem!
Koh er en ur-ånd.
Et farligt og hensynsløst rovdyr.
Man kan ikke besejre ham.
Jeg må prøve.
Jeg må gøre noget.
Koh.
Han sagde, han kendte mig. At jeg har taget noget af hans.
Det er sandt. Tidligere avatarer er stødt sammen med Koh.
Det siges, at Roku engang vandt over ånden,
men ingen ved hvordan.
Okay.
Så må jeg snakke med Roku.
Jeg talte med Kyoshi ved hendes helligdom. Jeg gør det samme med Roku.
Men Rokus tempel er i Ildlandet.
- Det er en farlig færd. - Jeg har intet valg.
Jeg kommer tilbage.
Aang!
Jeg må fortælle dig noget.
Du kunne ikke have gjort noget, hvis du var blevet hos os.
Du kunne ikke have stoppet Ildlandet.
Du kunne ikke have forhindret krigen.
Du ville bare være død sammen med alle de andre.
Det er ikke din skyld.
Så giv slip på det.
Kan vi tale om det, når jeg kommer tilbage?
Naturligvis.
Skynd dig. Koh spiser snart igen.
Ja. Når jeg har reddet mine venner, har vi mere tid.
Tid.
Tid er en spøjs størrelse.
Fortiden, fremtiden.
Det hele blandes sammen.
Der er kun én måde at holde styr på den.
Ved at huske, hvad der er vigtigt.
Bare du kan hjælpe mig, avatar Roku.
Jeg ved, du har ondt. Jeg så din ånd.
Jeg vil gøre det godt igen og redde mine venner.
Det lover jeg.
Beklager. Du kan ikke komme med denne gang.
Heller ikke dig, Momo.
Det er for farligt.
Pas på dem for mig, okay?
Men det kan være svært at holde sig det vigtige for øje.
Nogle gange føles det, som om vi altid vil være alene.
At vores eneste følgesvend er vores egen smerte.
Vi klandrer os selv.
Især når vi møder ting, vi ikke selv kan styre.
Derfor må vi give slip på vores smerte og fortrydelse.
Og huske, hvad det er, vi kæmper for.
Dem, vi elsker.
Lad det være lyset, der leder dig gennem de sværeste stunder...
...og de mørkeste nætter.
Tekster af: Jesper Sodemann