Ens ataquen!
Compte, ve un altre grup per estribord!
Aang, retén els soldats al front. Jo he de fer altres coses.
Appa, yip yip!
Vinga, anem.
Anem.
Ben fet, aquells ja no aniran enlloc.
- Gràcies al teu pla. - Ens hem coordinat bé.
- Un menys. - Quants en queden?
No fotis.
"Llegendes"
El mur és impenetrable i està vigilat.
Els penya-segats són altíssims, no es poden escalar.
Creus que soc imprudent,
però en Zhao no pararà fins atrapar l'Avatar
i jo tampoc.
D'una manera o una altra, aquí acabo el viatge.
Busca fissures a la costa i corrents d'aigua calenta de la ciutat.
Podrien servir-te per entrar.
Oncle.
En Lu Ten estaria orgullós
de ser el teu fill.
Recorda el teu alè de foc, et pot salvar la vida.
Ens veurem
després que hagi capturat l'Avatar.
Res de lluitar al mar.
Sumant els vostres mestres i vaixells, ens superen de passada.
Llavors lluitem aquí.
A quant són?
Seran a l'abast d'aquí a una o dues hores.
Que tornin les patrulles i defensin la costa.
Gràcies.
No fa bona pinta.
Tranquil, crec que tenim un 50 % de possibilitats.
Potser un 40 %.
A on vas?
A millorar-ho.
Disculpi, però estic confós.
Us pregunteu per què el vaixell cap no lidera l'atac.
Sembla una estratègia atípica.
No vau ser vós qui va dir que un atac frontal seria un fracàs?
Sí, però...
Seria més lògic atacar per diversos fronts.
Obrirà un nou front amb un sol vaixell?
Un sol vaixell, però més d'una embarcació.
- És dels enginyers de la Nació? - Això no és nostre.
És cortesia dels nostres espies a Omashu.
És només un prototip.
Encara que esquivi les defenses d'Agna Qel'a amb això,
és massa petit com per portar prou forces de combat.
Sobretot vós heu de saber que la victòria no depèn dels nombres.
Però farà la feina.
Quina feina?
Foc!
Ens ataquen!
Correu!
Escuts de gel!
- Com puc ajudar? - Ara no.
Sí, ara sí.
- T'he dit que les dones no lluiten. - Li he demostrat que és absurd.
No sigui tan orgullós, els mestres han de sobreviure
i necessitarà ajuda.
- Sap que nosaltres ho podem fer. - "Nosaltres"?
Només volen el mateix que vostè: defensar casa seva.
Pakku,
de què serveix dependre del passat si t'impedeix tenir un futur?
Oblida'l, vell ruc, i deixa'ns fer la feina.
Cal gent a l'oest del mur.
Ajudeu a reparar-lo i pregunteu als guerrers si volen res més.
Aviat la ciutat serà a l'abast.
Si trenquen el mur, sereu la primera línia defensiva.
Estarem llestos.
Per aquí!
Ràpid!
Yue!
No m'amagaré mentre tothom s'hi juga la vida.
- Escolta. - No, deixa de protegir-me.
Yue.
Si res em passés,
m'has de succeir.
Ets el futur de la Tribu de l'Aigua del nord.
La meva filla.
El meu regal.
Sokka.
Ves amb ella i ajuda-la a allunyar la gent del mur.
I, sobretot,
assegura't que no li passa res.
No la deixaré sola.
Sokka.
Cuida-la.
Anem.
Venim a ajudar.
- En Pakku ha dit que et fem cas. - En Pakku us ha enviat?
Ens ha dit que t'ajudem com sigui.
No hem acabat l'entrenament, però farem tot el que puguem.
Comenceu reforçant aquella secció.
Si venen boles de foc, no hi feu res i aviseu-me.
Sí, mestra.
Què? Jo no...
Els mestres de l'aigua reben la força de la lluna
i aquesta nit els seus poders són al màxim.
Jo aturaria l'atac fins l'alba.
No.
He estudiat el més enllà i sé que aquesta no és una lluna normal.
És la lluna de gel,
un esdeveniment inusual.
La barrera entre el món físic i l'espiritual és més prima
aquesta nit.
Quan el Senyor del Foc em va ordenar conquerir el nord,
sabia que la força bruta seria deficient.
Necessitava alguna cosa més.
Res, només un desgavell d'informació sobre tortugues lleó,
equilibri còsmic, empeny i estira...
Amb tot, es pot aprendre dels vells contes.
Agna Qel'a es va construir al lloc ancestral de la Tribu de l'Aigua,
un oasi amagat al gel
que proveïa calor i aliment a la seva gent en un ambient tan complicat.
Des d'aquest oasi
la Tribu va mirar la lluna i va aprendre a dominar l'aigua
observant com ella empenyia i estirava les marees.
Els mestres de l'aigua creuen
que la seva vida ve de l'esperit de l'oceà
i que el seu poder ve de l'esperit de la lluna.
Aquests esperits renuncien a la seva immortalitat
una nit a l'any per acompanyar els mestres de l'aigua.
Prenen forma física y formen part del món mortal.
Apareixen en aquest món?
Per entendre millor
l'equilibri entre la llum i la foscor,
el yin i el yang,
la vida...
I la mort.
Zhao, no pensa jugar amb el Món dels Esperits, oi?
Oi?
Aang!
Aang.
- Avatar Kuruk? - Vinc a avisar-te.
El meu ganivet és a prop, el puc sentir.
Un ganivet?
Està fet amb materials del món espiritual.
I si ha tornat al nord només vol dir una cosa.
Matarà els esperits de l'oceà i la lluna?
És clar que no.
Si matés l'oceà, trauria la vida a tots els mestres de l'aigua.
Homes, dones, infants...
No soc un monstre.
No.
Sols mataré la lluna.
En Zhao no pot interferir en les forces primàries de la natura.
Si ho fa, desestabilitzarà tot el món.
El poder de l'Avatar és gran,
però no és res comparat amb el dels esperits elementals.
Ets aquí.
Estava preocupada.
Estàs bé?
Trobem en Sokka i la Yue.
Hi haurà una desgràcia.
- Aneu tots al palau! - Allà és segur!
No passa res.
- Estàs bé. - T'has fet mal?
Gràcies.
Ben fet, Momo, per fi ajudes...
Momo?
- Està...? - Viu, amb prou feines.
Té.
El puc ajudar, però no tenim gaire temps.
On estem?
És el lloc més sagrat aquí.
La terra escalfa les aigües del bosc.
Vine, dona-me'l.
Em van dur aquí quan era petita.
La font de tota l'energia espiritual.
Momo!
Seràs capsigrany, m'havies espantat.
Gràcies.
- Sokka, què és allò? - Allò no hauria de ser aquí.
- És un globus de guerra. - De guerra?
És robat d'Omahsu.
Pel que veig, aquest només està dissenyat pel transport.
Com ho saps?
Vaig ajudar a dissenyar-lo.
El savi no coneixia la forma exacta que prenen els esperits.
Per això, general, vós sou aquí.
Ja que teniu grans coneixements espirituals,
necessito que els identifiqui.
No sé què buscar.
No és com buscar un gosset.
Podrien prendre forma de fulles a un arbre o d'insectes a la gespa.
No ho sabrem fins que comencem a buscar, oi?
General Iroh, o m'ajudeu a trobar els esperits
o sou testimoni de com cremo tot aquest lloc.
En Kuruk pot protegir-los?
No, però sé on hem d'anar.
Avatar!
No pots escapar.
- Escolta, hem d'aturar en Zhao. - Deixa't d'en Zhao.
Ara només hi som nosaltres i tu vindràs amb mi!
Ves-te'n.
Atura en Zhao.
Jo me n'encarrego.
No et passis.
Ja ha patit prou gent.
M'és igual.
No parlava amb tu.
Has aprés nous trucs,
però no he vingut a perdre contra tu.
Seràs desgraciada.
Has trobat un mestre.
Sí, la tens al davant.
Tenim companyia.
Hem d'aturar en Zhao.
Vol matar l'oceà i la lluna.
No, seria la fi per nosaltres.
No ho permetrem.
Empeny i estira.
Yin i yang.
Sí.
Sí!
Zhao, no es pot jugar amb el poder dels esperits.
Sense la lluna,
el món es desestabilitzarà i regnarà el caos.
Ni l'Ozai ho voldria.
Ozai no té visió.
Està tan obsessionat a jugar amb la família
que no veu l'important.
Zhao, el que faci a l'esperit, li ho tornaré deu vegades més fort.
Guardeu-vos les amenaces.
Encara en podríeu treure profit.
Quan sigui el Senyor del Foc, podeu ser-hi amb mi.
La vostra presència em donarà legitimitat.
El Drac de l'Oest s'alçarà de nou.
Sempre que s'inclini...
davant en Zhao,
el botxí de la lluna!
Ara soc una llegenda!
Explicaran històries durant generacions
sobre mi, el botxí de la lluna.
Zhao!
És massa tard, Avatar.
No ho facis.
- T'equivoques, això no és tenir poder. - No?
T'adones del que puc fer?
Puc exterminar una raça sencera de mestres.
T'imagines el que és?
Sí.
M'ho imagino.
Vols dominar el món,
però si fas això no hi haurà un món a dominar.
Si us plau, deixa l'esperit i aniré amb tu sense lluitar.
Et creus tan important?
L'Avatar no serà cap amenaça quan elimini el domini de l'aigua del món!
"Mestre dels tres elements" no sona tan bé, no creus?
Siguem francs, ja no ets important.
De fet, crec que mai ho has sigut!
Tens raó.
No soc important.
El món em necessitava...
i no hi era.
Que emotiu.
Mira com ploro.
Yue!
Què passa?
No puc controlar l'aigua!
Guerrers, han entrat a la ciutat!
Retrocediu!
- Retrocediu! - Gairebé hi som!
Ves, nosaltres et cobrim.
Han matat la lluna.
No hi ha esperança.
S'ha acabat.
Com a Avatar els teus deutes són el més important!
Més que la teva vida!
L'Avatar ha de prendre decisions impossibles
i prioritzar les necessitats del món.
El poder de l'Avatar és gran,
però no és res comparat amb el dels esperits elementals.
No.
No s'ha acabat.
Aang, no ho facis.
Et perdràs per sempre.
Fa cent anys que m'hauria d'haver perdut.
No soc al meu temps ni al meu món.
No vaig salvar el meu món, però salvaré aquest.
Correu!
Què?
Què ha passat?
L'Aang s'ha entregat a l'esperit de l'oceà
perquè hi canalitzi la seva ràbia i utilitzi el poder de l'Avatar.
- L'hem d'ajudar. - No.
No ho entens: ens hem quedat sense Aang.
Yue!
Zuko!
Gràcies als esperits!
Oncle, què és allò?
Allò...
Allò és la ira.
- L'Avatar! - Ja no hi ha Avatar.
Ara ja no.
- Hem de marxar! - No.
- Zuko, anem! - No!
Anem!
Aang.
Foc!
Zuko, no!
Deixa'm.
És un home petit amb un final petit.
M'ho ha arrabassat tot.
Zhao!
Sou viu.
Traïdor.
Covard.
Ho ha arruïnat tot! L'Avatar era meu, la meva missió...
La vostra missió
era una farsa.
De debò crèieu que el Senyor del Foc us deixaria tornar?
Ozai jugava amb vós.
Era tot un joc.
I guanya qui no té una cicatriu feta pel seu papa.
Ozai us utilitzava
per motivar la vostra germana.
Menteix.
Menteix! Digui que menteix!
Qui creieu que m'ha ajudat tot aquest temps?
Qui va convèncer Ozai per enviar-me els arquers Yuyan?
Qui va reconèixer les espases de l'Esperit Blau com a vostres?
Azula em va dir tot el que havia de saber.
Vós sou el foc
amb què s'ha forjat el seu ferro.
És l'únic que sou.
Anem, Zuko.
- Allà! - Què és allò?
Hem de marxar!
Foc!
On és?
Aang!
S'ha acabat!
Torna, si us plau!
L'hem perdut.
Només queda un esperit venjatiu
que vagarà buscant una companya que mai trobarà.
El món ha perdut l'equilibri.
Hi ha d'haver alguna manera de recuperar la lluna.
Sokka.
Gràcies.
Yue, què fas?
L'esperit de la lluna em va salvar de petita i duc la seva vida.
És hora de tornar-se-la.
No estiguis trist.
Saps per què els esperits prenen forma física durant una nit?
Perquè volen conèixer la mortalitat.
Val la pena arriscar-se per viure.
Només una nit.
Sobretot una nit.
Si us plau, torna!
Aang, no siguis burro! Ets més que l'Avatar, ets la meva família!
Aquest és el teu món i la teva llar! Som la teva família!
Aang!
Yue, si us plau, no ho facis!
No!
No cal que ho facis!
Yue, no.
No.
Yue!
Aang.
Escolta'm.
Creus que no ets d'aquest món,
però no havies de morir fa cent anys.
Si haguessis mort, no series aquí ara que el món et necessita.
Et necessito.
Quanta destrucció.
Hahn.
Ho sento, no la vaig protegir.
Ella sempre decidia per si sola.
I això no ho podies evitar
ni tu ni ningú.
Es va sacrificar per nosaltres.
I jo...
només mirava.
Em vaig quedar al marge mentre altres lluitaven i morien.
Eren guerrers, no com jo.
Sokka, en un moment en què estava terroritzada
et vas quedar amb ella.
No has de ser un guerrer
per ser un heroi.
Creia que no tornaria a veure el sol.
Però allà hi és, i la tribu de l'aigua també.
Hem perdut molt.
Sí, però ho reconstruirem i en sortirem més forts.
Recordes que et vaig dir que l'aigua representa el canvi?
Havia oblidat el que això significa.
El canvi és vital per crear una vida nova.
M'ho has fet recordar
i te n'estic molt agraït.
Hem d'entrenar una nova generació de mestres de l'aigua.
Podries ajudar-nos.
Gràcies.
Però l'Aang ha de fer un viatge, i jo també.
Ell ha d'aprendre a dominar l'aigua.
En aquest cas, no hi ha una mestra millor per ensenyar-li.
Té.
Què és?
Aigua del nostre oasi.
Un record del que hem passat
i una invitació a tornar
quan vulguis.
No crec que el tinent Jee hagi lluitat.
Potser ara ens busca amb l'equip.
Tu què en penses?
Què vols fer?
No ho sé.
Estic cansat.
Doncs descansa.
Un home ha de descansar.
És culpa meva.
No, és de la Nació del Foc.
No he sigut un bon Avatar.
Com puc evitar causar tant dolor?
És la guerra.
Hi ha pèrdues i hi ha dolor.
- Res és culpa teva. - I la Nació no ho deixarà estar.
Ens hem de preparar.
Deixa el passat enrere i pensa en tot el que has de fer.
Crec que entenc el que en Gyatso em deia.
Em deia que deixés anar el passat si volia tenir un futur.
Exacte.
Aprendràs a dominar l'aigua, me n'asseguraré.
- I per dominar la terra... - Tornarem a Omashu.
A veure,
algú més té gana?
Només penses amb l'estómac?
- És on té el cervell. - Ho diu el cap de meló.
Ara vull un meló.
El menjar sempre és la resposta.
Feu-me cas.
Agna Qel'a ha patit molt,
però les nostres forces no l'han conquerit.
A més, l'Avatar segueix viu i en llibertat.
Una llàstima.
Però ho esperava.
Conquerir el nord és una idea escabellada.
Llavors, per què volíeu atacar-lo?
Per distreure.
El nord no era l'objectiu.
Per primer cop en cent anys,
Omashu és nostra.
Ara només Ba Sing Se se'ns interposa per conquerir tot el Regne de la Terra.
Bona estratègia.
Però sabíeu que el príncep Zuko es trobava a Agna Qel'a?
El nombre de pèrdues és considerable.
Si és dur, haurà sobreviscut.
Si no...
a vegades cal sacrificar els dèbils
per ser fort.
Omashu...
és nostra!
Per la Nació del Foc!
La Nació del Foc!
Bé...
I ara què?
És complicat calcular els moviments celestes,
però hem creat un mètode per entendre'ls millor.
Han passat cent anys,
però ja arriba el moment.
- Quan? - Aviat.
Contemplarem el retorn
del cometa Sozin.
Subtítols: Júlia Fuentes Ripoll