Vi blir anfallna!
Ett anfall!
Se upp, Katara! Det kommer fler på styrbordssidan!
Aang, stoppa soldaterna i fören.
Jag har annat att ta itu med. Yip yip, Appa!
Kom. Skynda på.
Kom!
Bra jobbat. De där flamskallarna kommer ingenstans.
- Tack vare din plan. - Det var ett bra lagarbete.
- Det var ett skepp. - Hur många är de?
Du skojar.
LEGENDER
Muren är ogenomtränglig och bevakad.
Klipporna är hundra meter höga och omöjliga att bestiga.
Det må verka oklokt, men Zhao har avataren inträngd i ett hörn och vägrar ge sig.
Jag har inget val.
Min resa tar slut här, på ett eller annat vis.
Sök längs kusten efter sprickor där varmt vatten från staden flödar ut.
Det kan vara en väg in.
Farbror...
Lu Ten hade varit stolt över...
...att ha dig som sin far.
Kom ihåg eldandningen. Den kan rädda ditt liv.
Vi ses igen.
När jag har hittat avataren.
Vi kan inte angripa dem till havs.
Även om vi skickar ut alla våra båtar är de för många.
- Då försvarar vi oss härifrån. - Hur långt bort är de?
De är inom räckhåll inom en timme. Max två.
Vi måste kalla hem patrullerna och ställa upp försvarslinjerna.
Tack.
Det här är illa, va?
De menar allvar, men det gör vi också. Det är 50-50.
Eller 60-40.
Vart ska du?
Jag ska jämna ut oddsen.
Ursäkta, amiral. Jag är förvirrad.
Du undrar varför kommandoskeppet inte leder angreppet.
Det är en ovanlig strategi.
Var det inte du som sa att ett frontalangrepp vore meningslöst?
Jo, men...
Då är det klokt att angripa på flera fronter.
Skapa en ny front? Med ett skepp?
Ja, ett skepp, men inte en båt.
- Har våra ingenjörer byggt den? - Nej, det är inte vårt verk.
Den kommer från våra spioner i Omashu.
Det är bara en prototyp.
Även om du kan kringgå Agna Qel'as försvarsstyrkor
är den för liten för att bära med sig nån större styrka.
Du om nån borde veta att styrkans storlek inte avgör striden,
men den här borde få jobbet gjort.
Jobbet? Vilket jobb?
Ge eld!
Inkommande!
Skynda på!
Eldklot! Ta skydd!
Fram med issköldar!
- Jag vill hjälpa till. - Inte nu.
- Jo, nu. - Som sagt: Kvinnor får inte strida.
Jag visade dig hur dumt det är. Glöm stoltheten!
Nu handlar det om vattenbändarnas överlevnad. Alla måste hjälpa till.
- Du vet att vi kan göra en insats. -"Vi"?
De vill ha samma sak som du: en chans att försvara sitt hem.
Pakku, varför ska vi klamra oss fast vid det gamla när vi riskerar vår framtid?
Skärp dig, din stolle! Låt oss göra jobbet!
Västra sidan behöver förstärkas.
Hjälp dem att reparera skadorna
och se om krigarna där behöver hjälp med nåt.
De når snart hela staden.
Om eldbändarna tar sig in utgör ni första försvarslinjen.
Vi är redo.
Hitåt!
Fort!
Yue!
Jag tänker inte gömma mig när andra riskerar livet.
- Lyssna på mig. - Nej. Var inte så överbeskyddande.
Yue,
om nåt händer mig
måste du ta över.
Du är det norra vattenfolkets framtid.
Min dotter.
Min gåva.
Sokka.
Följ med Yue och flytta undan folk från muren.
Men viktigast av allt...
Se till att skydda prinsessan.
Jag stannar hos henne.
Sokka.
Ta hand om henne.
Kom!
Vi vill hjälpa till.
- Mäster Pakku skickade hit oss. - Till mig?
Vi skulle hjälpa dig på alla sätt vi kan.
VI är inte klara med träningen, men vi ska göra vårt bästa.
Börja med att förstärka den delen.
Ge er inte på några inkommande eldklot, utan säg till mig.
Ja, mäster Katara.
Va? Jag är inte...
Amiral, vattenbändarna hämtar kraft från månen.
De är som starkast en sån här kväll.
Vi borde avvakta till gryningen.
Nej.
Jag har läst på om himlakroppar utanför vårt rike,
och det där är ingen vanlig måne.
Det är en ismåne, en sällsynt kosmisk händelse.
Barriärerna mellan den fysiska världen och andevärlden
är tunna i natt.
När jag fick order om att erövra norr visste jag att råstyrka inte skulle räcka.
Jag behövde ett övertag.
Inget.
Bara en massa snack om lejonsköldpaddor,
kosmisk balans och dragningskraft.
Det finns visdom att hämta i de gamla myterna.
Agna Qel'a är byggt på platsen där vattenfolkets urtida hem fanns,
en oas djupt inne i isen
där folket fick värme, näring och skydd från den hårda utomhusmiljön.
Det var från den oasen
man såg upp mot skyn
och lärde sig att vattenbända
genom att iaktta månens inverkan på tidvattnet.
Vattenbändarna tror
att deras liv kommer från havets ande,
medan deras krafter kommer från månens ande.
Samma andar ger upp sin odödlighet
en natt varje år för att vara hos vattenbändarna.
De antar fysisk form och blir en del av den dödliga världen.
Visar de sig i vår värld?
För att få en bättre förståelse
för balansen mellan ljus och mörker,
yin och yang,
livet...
Och döden.
Zhao, du ska väl inte ge dig på andevärlden?
Ska du det?
Aang!
Aang...
Aang.
Avatar Kuruk?
Jag vill varna dig.
Min kniv är nära. Jag kan känna den.
Din kniv?
Den är skapad med material från andevärlden.
Om den återförs till norr kan det bara betyda en sak.
Ska du döda havets och månens andar?
Naturligtvis inte.
Om vi dödar havets ande
blir vattenbändare världen över av med livet.
Män, kvinnor, barn... Jag är inget monster.
Nej.
Jag ska bara döda månen.
Zhao får inte mixtra med naturens krafter.
Då hamnar hela världen ur balans.
Avatarens makt är stor,
men den bleknar i jämförelse med elementens andar.
Där är du ju.
Jag blev orolig när du var borta.
Är allt bra?
Vi måste hitta Sokka och Yue. Nåt hemskt är på väg att hända.
- Mot palatset! - Där är ni säkrare.
Såja.
Ingen fara.
Är du oskadd?
Tack.
Snyggt, Momo. Nu var du faktiskt till...
Momo?
Är han...
Han lever. Nätt och jämnt.
Här.
Kom. Jag kan hjälpa honom. Det är bråttom.
Var är vi?
Det här är den heligaste platsen i norr.
Jorden värmer upp vattnet som ger näring åt lunden.
Ge honom till mig.
Prästen tog hit mig när jag var sjuk.
Det är källan till all andlig energi i vår värld.
Momo!
Din dummer. Vad du skräms!
Tack.
Sokka, vad är det där?
Nåt som inte borde vara här.
- Det är en krigsballong. - En krigsballong?
Stulen från Omashu.
Vad jag kan se är den bara avsedd för transport.
Hur vet du det?
Jag hjälpte till att designa den.
Den vise visste inte vilken form andarna skulle anta.
Det är där du kommer in i bilden, general.
Du är så förtrogen med det andliga,
så jag vill att du identifierar dem.
Jag vet inte vad jag ska leta efter.
Det gäller inte en bortsprungen valp.
De kan visa sig som träd i en lund eller insekter på ett grässtrå.
Det vet vi inte förrän vi börjar leta.
General Iroh, du kan antingen hjälpa mig
eller se på när jag bränner ner staden.
Kan avatar Kuruk skydda andarna?
Nej, men jag vet vart vi ska gå.
Avataren!
Nu kommer du inte undan.
Zuko, lyssna på mig. Vi måste stoppa Zhao.
Det handlar inte om Zhao, utan om oss! Du följer med mig!
Gå. Stoppa Zhao.
Överlåt honom åt mig.
Ta det lugnt.
Många har redan skadats.
Det kvittar.
Jag pratade inte med dig.
Du har lärt dig nya knep,
men jag tänker inte förlora nu.
Din lilla bondlurk!
Du har hittat en mästare.
Ja. Hon står framför dig.
Vi har sällskap.
Vi måste stoppa Zhao. Han tänker döda havets och månens andar.
Nej. Det vore slutet för oss.
Det får inte hända.
Dragningskraft. Yin och yang.
Ja.
Ja!
Zhao!
Andarnas krafter är inte att leka med.
Utan månen hamnar världen ur balans. Det blir kaos.
- Inte ens Ozai vill det. - Ozai har inga visioner.
Han är så fixerad vid familjeintrigerna att han missar helheten.
Vad du än gör med anden får du igen tiofalt!
Bespara mig dina tomma hot.
Det här kan gagna dig också, Iroh.
När jag blir eldfurste kan du stå vid min sida.
Din närvaro skulle stärka mitt anspråk på tronen.
Draken från Väst kan resa sig igen.
Om han bugar...
...inför Zhao,
måndräparen!
Jag är en legend nu!
De kommer att berätta historier om mig!
I generationer! Zhao, måndräparen.
Zhao!
Du kommer för sent, avataren.
Zhao, låt bli.
Det kvittar vad du tror. Det här är inte makt.
Inte det?
Förstår du vad jag kan göra?
Jag kan utplåna en hel bändarsort.
Förstår du hur det känns?
Ja.
Det gör jag.
Du vill styra världen, men snart finns det ingen värld att styra över.
Släpp anden, så följer jag med dig utan att bråka.
Vem bryr sig om dig?
Vad utgör avataren för hot
när jag utplånat vattenbändning från världen?
Mästare av tre element låter inte lika skrämmande, eller hur?
Inse fakta. Du är inte viktig längre.
Det har du nog aldrig varit!
Du har rätt.
Jag är inte viktig.
Världen behövde avataren...
...men jag svek den.
Rörande.
Men jag bryr mig inte.
Yue!
Vad händer?
Jag kan inte bända!
Retirera!
Krigare, de har tagit sig in i staden!
Retirera!
Vi är snart där.
Gå! Vi täcker er!
Månen är borta.
Nu är hoppet ute.
Det är över.
Som avatar måste man sätta plikten framför allt annat, även sitt eget liv!
Avataren måste göra omöjliga val
och sätta världens behov framför sina egna.
Avatarens makt är stor,
men den bleknar i jämförelse med elementens andar.
Nej.
Det är inte över.
Aang, gör det inte. Du kommer att gå under.
Jag borde ha gått under för hundra år sen. Det här är inte min värld.
Jag kunde inte rädda min värld, men jag kan rädda den här.
Spring!
Vad...
Vad hände?
Aang har överlämnat sig till havets ande.
Den kanaliserar sin vrede genom honom och får avatarens krafter.
Vi måste nå honom.
Nej, du förstår inte.
Aang finns inte längre.
Yue!
Zuko!
Tack och lov att du är vid liv!
Farbror... Vad är det där?
Det där...
Det är Vreden.
- Avataren! - Det finns ingen avatar.
Inte nu längre.
- Vi måste härifrån! - Nej.
- Vi måste! - Nej, vi kan inte.
Vi måste!
Aang.
Ge eld!
Zuko, låt bli!
Släpp mig.
Han är en ynklig man som får ett ynkligt slut.
Han tog ifrån mig allt.
Zhao!
Du lever.
Förrädare.
Ynkrygg!
Du förstörde allt! Avataren var min. Mitt uppdrag var...
Ditt uppdrag
var en bluff.
Trodde du verkligen att eldfursten tänkte ta dig tillbaka?
Ozai manipulerade dig.
Det var bara en lek.
Och vinnaren är den som saknar ett ärr efter pappa.
Ozai utnyttjade dig
för att motivera din syster.
Du ljuger.
Du ljuger! Erkänn!
Vem tror du var min allierade hela den här tiden?
Vem övertalade eldfursten att skicka Yuyan-bågskyttarna?
Vem identifierade Blå andens svärd som dina?
Azula berättade allt jag behövde veta.
Du var elden
i vilken hennes järn smiddes.
Det är allt du var.
Kom, min brorson.
Vad är det?
- Kom! - Fort!
Ge eld!
Är den död?
Aang!
Det är över!
Snälla, kom tillbaka!
Aang är borta.
Kvar finns bara en vredgad ande som tröstlöst söker sin partner.
Världen kommer alltid att vara ur balans.
Det måste finnas ett sätt att återuppväcka månen.
Sokka.
Tack.
Yue, vad gör du?
Månens ande vidrörde mig när jag var liten, så jag har dess liv inom mig.
Nu måste jag ge tillbaka det.
Det är inget sorgligt.
Vet du varför havets och månens andar antar fysisk form för en natt?
De vill veta hur det känns att vara dödlig.
Livet är värt risken.
Även om det bara är en natt.
Särskilt då.
Snälla, kom tillbaka!
Aang, var inte dum nu!
Du är inte bara avataren! Du tillhör familjen!
Det här är visst din värld! Det är ditt hem! Vi är din familj!
Aang!
Yue, snälla. Låt bli!
Nej!
Snälla. Du behöver inte göra det!
Yue, nej!
Nej...
Yue!
Aang,
lyssna på mig.
Du tror att du inte hör hemma här,
men du skulle inte dö för hundra år sen.
Då hade du inte varit här nu när världen behöver dig.
Jag behöver dig.
Så mycket förstörelse.
Hahn.
Förlåt. Jag kunde inte skydda henne.
Min dotter har alltid gått sin egen väg.
Det var inget du eller nån annan hade kunnat förhindra.
Hon offrade sig för oss.
Och jag...
Jag såg det hända.
Jag stod vid sidan av när andra slogs och dog.
Jag har aldrig varit nån krigare.
Sokka, hon måste ha varit livrädd i det ögonblicket.
Tack vare dig var hon inte ensam.
Man måste inte vara krigare
för att bli hjälte.
Tänk att jag får se en ny dag gry.
Solen är på väg upp, och vattenfolket finns kvar.
- Så mycket gick förlorat. - Ja.
Vi kommer att bygga upp det igen och bli ännu starkare.
Minns du att jag sa att vatten är förändringens element?
Jag hade glömt vad det betyder.
Förändring är nyckeln till nytt liv.
Du påminde mig om det.
Det är jag djupt tacksam för.
Det finns en helt ny generation vattenbändare som ska läras upp.
Vi behöver din hjälp.
Tack.
Men Aang måste slutföra sin resa. Jag också.
Och avataren måste lära sig vattenbändning.
I så fall får han den bästa tänkbara mästaren.
Här.
Vad är det?
Vatten från vår oas.
En påminnelse om det som har hänt
och en inbjudan till att återvända
när du vill.
Löjtnant Jee undvek nog de värsta striderna.
Kanske håller de utkik efter oss.
Vad säger du, prins Zuko?
Vad vill du göra?
Jag vet inte.
Jag är trött.
Då borde du vila.
En man behöver sin vila.
- Det här var mitt fel. - Nej, det var Eldnationens fel.
För att jag svek alla.
Hur kan jag göra det här utan att orsaka lidande?
Aang, vi är i krig.
Det för med sig förluster och lidande.
Det är inte ditt fel.
Och eldbändarna ger inte upp.
Vi måste förbereda oss för deras nästa drag.
Sluta oroa dig för det förgångna och börja tänka på det som måste göras.
Nu tror jag att jag förstår vad Gyatso försökte säga.
Han sa att jag måste släppa taget om det som varit för att få en framtid.
Det är sant.
Jag ska se till att du lär dig vattenbändning.
- Och sen jordbändning... - Vi måste tillbaka till Omashu.
Jaha...
- Är ni också hungriga? - Måste det alltid handla om din mage?
- Det är där hans hjärna är. - Säger killen med melonhuvud.
Melon skulle vara gott.
Där ser du. Mat är svaret på allt.
Lyssna på mig bara.
Agna Qel'a ådrog sig stora skador, men våra styrkor kunde inte inta staden.
Dessutom tycks avataren vara vid liv och på fri fot.
Synd.
Men ganska väntat.
En erövring av norr har alltid känts osannolik.
Varför attackerade vi då överhuvudtaget?
En avledning.
Norr var inte målet.
För första gången på hundra år är Omashu vårt.
Nu återstår bara Ba Sing Se
innan vi erövrat hela Jordriket.
En lysande strategi,
men vet eldfursten att prins Zuko var med vid Agna Qel'a?
Vi förlorade en ansenlig mängd soldater.
Zuko överlever om han är stark.
Och annars...
Ibland får man offra de svaga
för att bevara sin egen styrka.
Omashu
är vårt!
För Eldnationen!
Eldnationen!
Jaha...
Vad står på tur?
Att mäta himlakroppars rörelser är svårt,
men vi har hittat ett sätt att få grepp om dem.
Det har tagit hundra år,
men nu är tiden snart inne.
- När? - Snart.
Vi ska få återse...
Sozins komet.
Undertexter: Love Waurio