Du skulle jo svinge av.
Vi skal ikke til Miyagi-Do.
DET ER IKKE NOE SOM HETER FRYKT I DENNE DOJOEN
SLÅ FØRST OG HARDT INGEN NÅDE
Jeg forhandla med Zarkarian om å gi oss en grei pris. I ditt navn.
Gjorde du? Hvorfor det?
Du er tilbake i Cobra Kai. Kan du tenke deg en bedre start
enn å trene Miguel og Tory til sluttspill der alt sammen begynte?
Første gang jeg så logen her, vakte det ganske dype følelser.
Denne karatestilen kommer alltid til å finnes.
Og selv om jeg ikke tror på den,
så tror jeg på deg.
Det betyr mye.
Å få slangen på ryggen igjen for å gi Tory og Miguel muligheten er én ting,
men å få Cobra Kai opp og stå igjen etter det Kreese og Silver gjorde med den…
De gjorde mye skade.
Men kan du lede Tory og Miguel til seier i morgen,
vil ditt Cobra Kai bli Sekai Taikai-mestere.
Da er det det klubben blir kjent for. Og du blir senseien som fikk det til.
Med blanke ark.
Det føles som et ja.
Ja, for pokker.
De tror at de kan prøve seg med dette i 12. time. De hadde tapt!
Dette var avslutta. Tittelen var vår.
Tittelen er fortsatt vår.
Å tape bør være deres minste bekymring.
Axel og Wing.
Kai shi!
Stans.
-Hva var det? -Et poeng, sensei.
Nå kan motstanderen din komme seg og ta tilbake poenget,
mens du kunne ha avslutta kampen for godt.
Jeg vil ikke vinne på den måten.
Kai shi.
Det fins ingen "måte".
Enten vinner du, eller så vinner du ikke. Dette er ingen idrett.
Det er en kamp.
Motstanderne dine nekter å godta nederlag, så derfor gir du dem ikke noe valg.
Se på meg!
Ikke hold igjen. Ikke av medfølelse.
Eller av bekymring for Samantha LaRussos mening om deg.
Tror du ikke jeg ser hvordan du ser på henne?
Miyagi-Do-kapteinen som vanæret dojoen sin ved å nekte å slåss?
Se meg i øynene.
Betyr denne jenta mer for deg enn en seier?
For hvis svaret er ja…
…så har du allerede tapt.
Vi søker ikke å bli anerkjent av de svake.
De burde frykte deg. Og gjør de ikke det…
…får du få dem til å gjøre det.
Ja, sensei.
Igjen!
Det var her det hele begynte. Du var min første elev, Diaz.
Jeg var din første sensei, Nichols. Jeg lærte dere den karatestilen jeg lærte.
Vi har vært gjennom mye Cobra Kai-piss siden den gang.
Men det betyr ingenting nå. For dette er vårt Cobra Kai.
Og i morgen skal vi vise verden at ingen slår hardere til enn vi gjør.
-Er det forstått? -Ja, sensei!
Bra.
La oss vise de internasjonale rasshølene hvordan man gjør det i the Valley.
Se for dere motstanderens ansikt!
Fortsett! 50 til!
Ikke vær pysete. Kom igjen! Ja, for pokker. Nå snakker vi!
Bra, Diaz!
Kom igjen!
Nå knuser vi litt treverk!
Kjempebra. Opp med hendene!
TIL LEIE UTLEID
-Takk, sensei. Nei takk. -Du jobba ræva av deg.
Bygg opp musklene igjen, få i deg proteiner.
Det er vel litt protein i den der, men jeg har ikke så god appetitt.
Ikke si at du får kalde føtter. Du har aldri vært bedre.
Det er nok for mye adrenalin. Jeg…
Jeg gleder meg til å gi inn Axel for det han gjorde mot Robby.
Jeg skjønner.
Men det kan ikke være inngangen din til kampen.
Det burde jeg vite. Jeg går inn i hver kamp sånn.
Det var også sånn jeg tapte mot LaRusso i 84.
Jeg var en mye bedre utøver.
Kanskje han har tatt meg igjen siden det. Nesten, da.
Men han trente bare i seks uker. Jeg burde ha knust ham.
Jeg var for oppsatt på hevn til å ta imot alt han ga meg.
Selv om jeg prøvde meg på mye mot ham, sloss han ikke for hevn,
men for å ære alt han hadde lært.
For å vise sånne karer som meg at vi ikke fikk overtaket.
Forstått, sensei. Jeg skal slåss for å gjøre ære på alt du har lært meg.
Å bli senseien din er det beste jeg noen gang har gjort.
Gjør meg en tjeneste.
Slåss på dine egne vegne også.
For å gjøre ære på hvor langt du har kommet.
Den dagen vi møttes, gikk du og drakk Pepto-Bismol. Der borte.
Noen måneder senere var du All-Valley-mester.
Nå er du nær å bli verdensmester.
Du er Miguel Diaz, for faen.
Dette har du gjort deg fortjent til. Forstår du det?
Skjønner.
Bra.
-Gi meg et stykke, da. -Sånn skal det låte.
Pappa lærte dette på Okinawa.
-Det er en slags siste utvei. -Fins det et mottrekk?
Spør tromma.
Har ikke dere trent nok for i dag?
Hvis du elsker karate, får du aldri nok.
Med mindre det er kvelden før en tittelkamp. Vil du ha skyss?
Nei, det går fint. Sensei Lawrence og Robby kjører meg, men takk.
Det er en stor dag i morgen, så prøv å få hvilt deg.
-Er alt i orden? -Ja.
Jeg tenkte bare på den første gangen jeg kom hit.
Da jeg sparret med Miguel og ble venn med Aisha.
Før jeg møtte Sam på strandklubben. Jeg har lagt et par merkelige år bak meg.
De tyngste i mitt liv.
Men på en måte også de beste.
Når jeg ser tilbake på de fine tingene, kan jeg takke dere for mange av dem.
Dere hjalp meg tilbake på skolebenken etter alt jeg gjorde mot Sam.
Dere lot meg bli med i Miyagi-Do uten å stille spørsmål.
Så svikta jeg dere rett før turneringa for å slåss for Kreese.
Og nå lærer Sam meg avanserte elementer fra Miyagi-Do.
Ingen andre enn mamma har noen gang vært så god mot meg.
Så tusen takk.
Jeg vet ikke hva jeg har gjort for å fortjene det.
Det skal jeg si deg.
Du tok imot et hvert slag livet ga deg, og så fortsatte du å slåss.
Jeg var ikke alltid enig i hvordan du sloss, men vi gjør alle våre feil.
Selv jeg, vil noen si.
Det som betyr noe, er hvor villige vi er til å erkjenne feilene
og hvordan vi går videre etterpå.
Og det har du klart bedre enn de fleste. Det har dere begge to.
Så…
Ja, du fortjener absolutt noe godt i livet.
Akkurat som du fortjener å vinne.
Vi kom nettopp til Sekai Taikai.
Overse tullet hennes. Konsentrer deg om kampen.
Alle dojo-representanter…
Beklager at jeg er sein. Jeg bytta nummer til neste år.
Selv om jeg vil savne gamle 818, har 626 en mye bedre klang.
Vent. 626 er Pasadena.
Beklager. Sa jeg ikke det? Jeg kom inn på Caltech.
Hæ? Er du seriøs?
Like seriøs som kreften vi skal kurere med nanorobotteknologi.
-Hva med TMI? -Å. Søte, søte Moon.
Det heter MIT.
Å? Vi har bare kalt det TMI bak ryggen din i hele år fordi du ikke snakka om annet.
Greit nok. Og jeg sa takk, men nei takk til MIT.
Til syvende og sist er Caltechs robotikkprogram et hakk over.
-Og så skal bestevennen min begynne der. -Binærbrødre for livet.
Finn plassene deres, mine damer og herrer.
JEG SLÅSS FOR MANGE, MEN DU ER YNDLINGEN MIN. GLAD I DEG.
Jentenes finalekamp begynner straks.
Konsentrerer dere om oppgavene, ingenting annet.
Ikke tenk på sammenlagtpoengene. Bare vinn kampene deres.
-OK? -Nei.
Vi lar aldri i verden Silver kjøpe seg en ny tittel.
Han har rett. Vi kan tette luka.
Rått.
Hvem er klare for karate?
Tittelkampene følger samme struktur som semifinalekampene.
Tre runder på to minutter hver, med ubegrenset antall poeng.
Ti poeng for å få motstanderen i bakken,
og kommer ikke utøveren seg opp innen ti sekunder,
vil de bli ansett som utslått.
Da får motstanderen 20 poeng.
Hun matcher ikke farta eller ferdighetene dine.
Ikke la henne glemme hvor mye av hodet hennes du opptar heller.
Den individuelle tittelen går til utøveren som tar flest poeng på tre runder.
Nå gjelder det.
Nå kommer siste kamp, som avgjør hvem som blir kvinnelig verdensmester.
Kom til matta, Tory Nichols fra Cobra Kai.
Heia Tory!
Og Zara Malik fra Iron Dragons.
Lykke til, begge to.
Ville bare takke deg for det lille stuntet du gjorde med meg på SoMe i Spania.
Du påførte meg skam og dobla følgerskaren min.
For en bragd, da.
Bare vær rolig, du, men vi vet begge at uansett hva som skjer,
så er det fortsatt meg alle elsker, mens de aldri kommer til å elske deg.
Ikke la henne trykke på knappene dine.
Se deg rundt. Du har hjemmebanefordel,
men de fleste av de triste folka fra den triste dalen din heier på meg.
Nyt de siste av dine 15 minutter med berømmelse,
for etter dette blir du bare nok et hakk i det svarte beltet mitt. Litt som Robby.
Snu dere mot meg. Bukk.
Bukk til hverandre.
Kampposisjoner. Klare?
Kom igjen. Du har henne.
Slåss!
Poeng!
Du må prøve hardere enn det.
Ikke poeng. Et spark mot ryggen.
-Pokker. -Ikke poeng. Blokkering.
-Konsentrer deg! -Sara har fått mentalt overtak.
Poeng!
Poeng! Poeng!
Pokker!
-Hun gjør akkurat det hun vil. -Tory roer seg ned og finner ut av det.
Ikke sant?
Rist det av deg.
Du ligger bare under med fem, OK? Det utgjør ikke en touchdown, engang.
Masse tid å komme deg på. Hun erter deg.
Hun sliter deg ut. Du må snu kampen.
La henne komme til deg.
Zara! Zara!
Når hun er i lufta, er hun sårbar. Og hun elsker å vise seg fram.
Få henne til å betale. Gjør deg klar.
Kan jeg få et øyeblikk?
Ja.
Skal du be meg holde fokus og finne balansen? Hadde gjerne gjort det.
Hun må stå i ro, så jeg kan gi henne inn.
-Skulle ikke si det. -Hva kan du si?
Hvordan ta en menneskelig tornado som sender slengkyss til fans
mens hun tar meg?
-Det kan jeg ikke si. -Hva har du, da?
Jeg elsker deg, Tory.
Det var alt jeg hadde tenkt å si.
-Var det alt? -Ja.
Og vis for faen meg ingen nåde.
Kom igjen!
-Heia Tory! -Kom igjen!
Kampposisjoner.
Klar!
Slåss!
-Poeng! -Ja!
Poeng!
-Motstander nede. Ti poeng. -Ja!
Nok et poeng!
-Motstander nede. Ti poeng. -Kom deg opp!
Knockout. Vinner!
Hun klarte det!
Ja da!
Velkommen til the Valley.
Di kjerring.
Reis deg. Vi får deg ut på sidelinja.
TORY TAR DEM!
Gratulerer til vår nye kvinnelige Sekai Taikai-mester,
Tory Nichols!
Ja!
Tory! Tory!
TORY ER #1
Tory! Tory!
Med seieren hennes
tetter Cobra Kai luka til Iron Dragons.
Vi tar en kort pause før vår siste kamp, herrenes mesterskapstittel.
Ja!
OK.
UTVEKSLINGSSTUDIER I OKINAWA
VELKOMMEN SOM FØRSTEÅRSSTUDENT!
Okinawa?
For en kamp. Utfordreren ser utslått ut, men kommer tilbake og vinner overlegent.
Gratulerer. Vent.
Det var ikke din seier.
En av kapteinene dine ble båret av matta. Den andre dukka ikke opp, engang.
Sånn vil Miyagi-Do bli huska.
Jeg hadde elska å se uttrykket i din senseis ansikt
hvis han levde og kunne se meg knuse alt du har jobba for.
-Det er ikke over ennå. -Det kan det fort være.
Axel er en maskin. Du så hvordan han dominerte Keene,
og nå skal han gjøre kål på Diaz.
Men la oss si at du har rett, og at han klarer det ved et mirakel.
Da er det Cobra Kai som står på pallen.
Dojoen du trodde du hadde gjort slutt på en gang for alle.
Det må gjøre vondt, Danny boy.
Det gjør faktisk overhodet ikke vondt. Har du ikke hørt det?
Cobra Kai… dør aldri.
-Hei. -Hei.
-Går det bra? -Ja.
Hvordan skal jeg si dette, da? Jeg så opptaksbrevet til utveksling på Okinawa.
-Pokker. -Og…
Miguel. Jeg ville ikke si noe før dette var over.
Det går bra. Vi lovte ikke hverandre å være på samme sted etter videregående.
Det så bare ut til at det ville bli sånn.
Selv om Okinawa er litt lenger unna enn Stanford, så…
…høres det kjempekult ut.
Du må jo være kjempegira. Jeg er glad på dine vegne.
Jeg er veldig fornøyd.
Mer enn noe annet ønsker jeg deg bare det beste.
Mine damer og herrer. Finn plassene deres igjen.
Og jeg vil høre alt om det etter at jeg har gitt noen litt juling.
Og nå…
Vår siste kamp i årets Sekai Taikai!
Fra Iron Dragons: Axel Kovačević!
Fra Cobra Kai: Miguel Diaz.
Det er dette alt handler om. Nyt øyeblikket.
Og bank fletta av ham.
Uansett hvilken gi han har på seg, har han trent på Miyagi-Do.
Og etter det du har gjort mot vennen hans, vil han være i forsvar.
Men det fins ikke noe forsvar mot det du skal gjøre mot ham nå.
Kan utøverne komme til matta?
Lykke til, begge to.
Heia Miguel!
Se på meg, utøvere. Bukk.
Se på hverandre. Bukk.
Kampposisjoner.
Slåss!
-Poeng! -Pent, Diaz!
Kom igjen, Miguel!
Poeng!
Heia Miggy!
Poeng!
-Poeng! -Ja, Miguel!
-Ja! -Ja! Ja!
Bra jobba, Miguel!
-Du er i fyr og flamme, Diaz. -Takk.
Først Malik, og nå Kovačević? Hva i helvete feiler det dem?
Få ham påskrudd før han taper hele turneringa for oss.
Du har blitt opptrent siden du kunne gå.
Med alle fordeler i størrelse, styrke, fart og ferdighet.
Sier du at du ikke kan slå et svakt null fra en betydningsløs dojo?
Kaster du bort denne muligheten,
har alt jeg har gitt deg… vært helt forgjeves.
Lar du ham vinne,
står du igjen som mindre enn et null.
Kom igjen, Miguel. Dette fikser du!
Kampposisjoner.
Klare? Slåss!
Poeng!
Poeng! Poeng!
Nok et poeng!
Han får utøveren ned. Ti poeng!
-Det går bra, mann. -Det går bra.
Jeg er så lei for det, sensei. Trodde jeg hadde overtaket.
-Du hadde det. -Ja.
Så fikk han overtaket. Sånn er kamper.
Sånn er livet.
Vi blir alle slått noen ganger.
Det garanterer jeg deg at du får mer av. Både på og utenfor matta.
Men jeg har aldri kjent noen som takler juling og slår tilbake som du gjør.
Takk, sensei, men jeg ligger lenger bak poengmessig enn da vi begynte.
-Vet ikke om jeg tar det igjen. -Hvem bryr seg om stillinga?
Poeng er for pyser.
Bare gå ut og gi dem de to beste minuttene med karate du har i deg. Alt du har lært.
Hver eneste lærepenge. Hver seier. Hvert tap.
Få alt ut på matta. Gi alt, sats alt!
Man gir og satser alt.
-Skjønner? -Ja.
Ja, sensei. Faen ta pannebåndet.
Du er Cobra Kai.
Gi ham juling, Miggy!
-Ja, Miguel! -Gå, Miguel!
Dette fikser du!
Gjør slutt på dette. For godt.
Ryggsøylen hans har blitt skada før.
Treffer du riktig, kan du brekke den.
Han er åpen for rundsparket når han går rundt.
-Jeg kan slå ham, trenger ikke… -Hva sa du?
Ja, sensei.
Kampstilling.
Klar.
Slåss!
Poeng!
Jeg drukner.
Drukning er for pyser. Ikke vær pyse. Bruk beina dine.
Kom igjen, prinsesse.
Hardere!
Poeng!
-Sånn, ja! -Kom igjen!
Kom igjen, Diaz!
-Poeng! -Bra!
Sånn, ja!
Han er åpen for rundsparket når han går rundt.
Treffer du riktig, kan du brekke den.
Nå. Nå!
-Poeng! -Ja!
Poeng!
Det er poeng!
Poeng!
-Ja! -Kom igjen!
Ja!
-Miguel? -Hva?
-Klarer jeg det? -Du klarer det.
Han fikk ham ned! Vinner!
Ja!
-Du klarte det! Du klarte det. -Ja, for pokker!
Du klarte det!
-Fantastisk! -Takk, sensei.
-Jeg visste at du kunne klare det. -Kan jeg få deres oppmerksomhet?
For en spennende avslutning.
La oss alle gratulere vår kvinnelige og mannlige mester,
Tory Nichols og Miguel Diaz
fra Cobra Kai!
-Ja! -Ja!
Jeg skammer meg over å være senseien din.
Skammer du deg?
Jeg skammer meg over å være eleven din.
Men den skammen trenger jeg aldri å kjenne på igjen.
Da gjenstår det bare å utrope vår sammenlagtmester blant dojoene.
Men det går ikke.
For første gang
i løpet av vår lange historie
har Sekai Taikai endt uavgjort!
Hva betyr det?
Heldigvis har vi regler for akkurat denne typen hendelser.
En vinner må kåres.
Tradisjon tro blir sammenlagtmesteren avgjort
gjennom én siste kamp mellom dojoene.
Den utkjempes av senseiene!
De ga deg nettopp din siste sjanse.
Ikke kast den bort.
Det skal jeg ikke.
-Det var litt av en vri. -Ja, det kan du si.
Er du bekymra?
-Nei. Jeg vet hva jeg gikk til. Er du? -Hvorfor skulle han være bekymra?
Det er bare karate. Hva er det verste som kan skje?
Hei, småen.
Nydelig. Gratulerer til begge to. Og lykke til i morgen.
Du forventa nok ikke at alt skulle avhenge av deg da du tok på deg gi-en igjen.
Men sånn er vel livet?
Fullt av utilsiktede følger.
Ha det, vennen.
-Gi meg et øyeblikk. -OK.
Da var det på'n igjen.
Ja. Trodde aldri jeg skulle tilbake på denne matta.
Jeg vet at du har hengt fra deg gi-en, men hva med å ta den på en siste gang?
Vær senseien min.
Trodde du aldri skulle spørre.
Jeg overlater ikke noe til tilfeldighetene.
Lawrence har ikke kjangs i denne kampen.
Men det hadde ikke Diaz eller Nichols heller.
Johnny har skapt seg en fin liten familie.
Han hadde vel gjort hva det skulle være for dem.
Særlig hvis de ble utsatt for trusler.
Nå besøker du kona og dattera hans.
Skaff oss ei forsikring.
Møbelbutikker er én ting. Vil du virkelig gjøre dette?
Gjør som jeg ber om,
så blir denne yachten din når jeg går ut av denne verdens tummel.
Det er veldig sjenerøst av deg, sir.
-Sensei. -Bilen min står på kaia.
Ta gummibåten. Få det gjort.
Forsiktig på dekk, Dennis.
Den er ikke din ennå.
Du skulle ha holdt deg unna, John.
Og gå glipp av å se leie-dojoen din bli beseiret av Cobra Kai?
Du var der, ja.
Jeg burde vel ikke bli overraska. Du har alltid elska å luske i skyggene.
Håper at det var verdt det.
For du kommer aldri i land igjen.
Én av oss gjør ikke det.
Jeg så at du snakka med Johnny på vei ut.
Det blikket kjenner jeg igjen.
Uansett hva du pønsker på nå, så kommer det ikke til å skje.
Så edelt av deg, da. Og patetisk.
Etter så lang tid.
Etter at han avviste deg om og om igjen,
så blir du fortsatt ikke kvitt den svakheten der.
Snarere tvert om. Han er en kilde til styrke, som alltid.
En elev verdig mitt engasjement,
som siden har overgått læreren sin.
Den lista ligger lavt, John.
Læreren hans er ikke som før.
La oss se på det.
Ja, la oss gjøre det.
Virkelig, Terry? Jeg trodde at vi var krigere.
Krigere kjemper med ære.
Krigere kjemper med det de har for hånden.
-Kom igjen. La oss gjøre det. -Slik får det bli.
Kom deg opp! Kom igjen!
Det var alltid meningen at det skulle slutte sånn, John.
Du har kjempa hele livet.
Det skulle bare mangle at du dør mens du kjemper.
Ikke vær redd. Snart er alt over.
Nei!
Ingen nåde!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen