Du missade svängen.
Vi ska inte till Miyagi-do.
RÄDSLA EXISTERAR INTE I DENNA DOJO
SLÅ FÖRST, SLÅ HÅRT, INGEN NÅD
Jag fick till en rimlig hyra av Zarkarian.
-I ditt namn. -Gjorde du?
Varför?
Du tillhör Cobra Kai igen. Vad kan vara en bättre start
än att träna Miguel och Tory inför deras finaler där allt började?
Första gången jag såg loggan här väckte det ganska starka känslor.
Den sortens karate kommer alltid att finnas.
Och även om jag inte tror på den
så tror jag på dig.
Det betyder mycket.
Att sätta ormen på min rygg igen så att Tory och Miguel kan få sin chans
är en sak,
men att ta tillbaka Cobra Kai helt och hållet
efter vad Kreese och Silver gjorde det till…
De gjorde stor skada.
Men om du kan leda Tory och Miguel till seger imorgon
blir ditt Cobra Kai Sekai Taikai-mästare. Det är vad det blir känt för.
Och du blir den sensei som fick det att hända.
En nystart.
Det känns som ett "ja"?
Ja, för fan.
Tror de att de kan göra nåt sånt här i sista minuten?
De hade förlorat! Det här var över.
-Titeln var vår! -Titeln är fortfarande vår.
Att förlora borde vara det minsta av deras bekymmer.
Axel, Wing.
Kai shi!
Vänta.
Vad var det där?
En poäng, sensei.
En poäng som din motståndare nu kan ta igen
när du kunde ha avslutat kampen för gott.
Jag vill inte vinna på det sättet.
Kai shi.
Det finns inget sätt.
Det finns bara att vinna eller inte.
Det här är ingen idrott. Det är en kamp!
Dina motståndare vägrar acceptera nederlag, så ge dem inget val.
Fokusera på mig!
Du ska inte hålla tillbaka.
Inte på grund av empati.
Eller på grund av Samantha LaRussos åsikt om dig.
Tror du inte att jag ser hur du tittar på henne?
Miyagi-dos lagkapten
som vanärade sin dojo genom att vägra kämpa?
Se mig i ögonen.
Betyder hon mer för dig än att segra?
För om svaret är ja…
…har du redan förlorat.
Vi söker inte de svagas gillande.
De borde frukta dig.
Och om de inte gör det,
få dem att göra det.
Ja, sensei.
Igen!
Det var här allt började.
Diaz, du var min första elev.
Nichols, jag var din första sensei.
Jag lärde er karatestilen som jag hade lärt mig.
Vi har gått igenom mycket Cobra Kai-dumheter sen dess.
Men det kvittar nu. För det här är vårt Cobra Kai.
Och i morgon ska vi visa världen att ingen slår hårdare än vi.
Är det uppfattat?
Ja, sensei!
Bra.
Nu visar vi de internationella skitstövlarna
hur vi gör saker i West Valley.
Föreställ er motståndarens ansikte.
Fortsätt, 50 till!
Var inga mesar. Kom igen!
Ja, för fan. Så ska det se ut!
Snyggt, Diaz!
Så ja!
Okej, dags att hugga lite ved!
Bra.
Upp med händerna!
Tack, det är bra.
Du jobbade häcken av dig. Bygg musklerna med lite protein.
Jag antar att det finns lite protein där, men… jag har ingen aptit.
Bli inte nervös inför matchen. Du är i toppform.
För mycket adrenalin. Jag…
…vill ge igen för vad Axel gjorde mot Robby.
Jag fattar. Men du kan inte tänka så inför matchen.
Jag tänker så inför varje fajt.
Det var så jag förlorade mot LaRusso 1984. Jag var bättre på karate.
Visst, han kanske har hunnit ikapp sen dess. Nästan.
Han hade tränat i sex veckor. Jag borde ha krossat honom.
Jag var för inställd på att hämnas.
Jag hade jävlats med honom också men han var inte ute efter hämnd.
Han ville hedra allt han lärt sig.
För att visa att såna som jag inte kunde knäcka honom.
Jag förstår, sensei.
Jag ska kämpa för att hedra allt du har lärt mig.
Att vara din sensei är det bästa jag gjort.
Gör mig en tjänst.
Kämpa för dig själv också. För att hedra hur långt du har kommit.
Dagen vi träffades bar du Pepto-Bismol som hatt där borta.
Några månader senare är du All Valley-mästare.
Nu står du inför en världsmästartitel. Du är Miguel Diaz för fan.
Du har förtjänat det här. Förstår du?
Jag fattar.
Bra.
-Ge mig en pizzabit nu. -Så ska det låta.
Pappa lärde sig det i Okinawa.
Det är en sorts sista utväg.
-Kan man kontra det? -Fråga trumman.
Har ni inte tränat tillräckligt för idag?
Om man älskar karate får man aldrig nog av det.
Om det inte är kvällen före en titelmatch. Vill ni ha skjuts hem?
Nej, det är okej. Sensei Lawrence och Robby skjutsar mig. Tack ändå.
Det är en stor dag imorgon, så se till att vila.
Är allt okej?
Ja.
Jag tänkte bara på första gången jag kom hit.
Jag sparrade med Miguel och blev vän med Aisha.
Sen träffade jag Sam på strandklubben. Det har varit några konstiga år.
De tuffaste i mitt liv.
Men även de bästa.
Och många av de bra sakerna är tack vare er.
Ni hjälpte mig med skolan efter allt jag hade gjort mot Sam.
Ni lät mig gå med i Miyagi-do utan att ställa frågor.
Sen lämnade jag er innan turneringen för att slåss för Kreese.
Och nu lär Sam mig Miyagi-dos avancerade rörelser.
Ingen förutom min mamma har visat mig så mycket vänlighet.
Så… tack.
-Jag vet inte hur jag har förtjänat det. -Det ska jag berätta.
Trots allt du fick uthärda så fortsatte du kämpa.
Jag har inte alltid gillat ditt sätt att kämpa, men vi gör alla misstag.
Till och med jag, skulle vissa påstå.
Det viktiga är hur villiga vi är att erkänna misstagen
och hur vi går vidare.
Och det har du gjort bättre än de flesta. Det har ni båda.
Så,
du förtjänar verkligen bra saker i ditt liv.
Precis som du förtjänar att vinna.
Vi gled precis in till Sekai Taikai.
Ignorera hennes skitsnack. Fokusera på tävlingen.
Hej. Förlåt att jag är sen. Jag ändrade mitt nummer inför nästa år.
Även om jag kommer att sakna gamla 818 så låter 626 bättre.
Vänta, 626 är Pasadena.
Oj, nämnde jag inte det? Jag kom in på Caltech.
Va? Är du allvarlig?
Som cancern vi mycket väl kan bota i framtiden med nanobotteknologi.
Men TMI då?
Åh, rara Moon,
det heter MIT.
Nähä?
Vi har kallat det TMI bakom din rygg för att du alltid pratade om det.
Det är förståeligt. Och jag tackade nej till MIT.
Caltechs robotikutbildning är trots allt ett snäpp bättre.
-Och min bästa vän ska dit. -Binära bröderna för evigt.
Mina damer och herrar, hitta era platser.
Tjejernas sista match börjar om en stund.
Fokusera bara på vad ni ska göra, inget annat.
Bry er inte om poängen. Vinn er match bara.
-Okej? -Nej.
Inte en chans att vi låter Silver köpa ännu en titel.
Han har rätt. Vi kan ta igen luckan.
Grymt.
Vem är redo för karate?
Vår mästerskapsmatch följer samma struktur som våra semifinaler.
Tre ronder, två minuter vardera med obegränsat antal poäng.
Nedslagningar ger tio poäng,
och om en nedslagen deltagare inte kan återuppta matchen inom tio sekunder
kommer de att anses vara utslagna,
och deras motståndare får 20 poäng.
Hon kan inte matcha din snabbhet eller din skicklighet.
Och låt henne inte glömma hur mycket du kan påverka henne.
Den individuella titeln går till den tävlande
som får flest poäng under de här tre ronderna.
Okej, det är dags.
Och nu, sista matchen för att avgöra vår kvinnliga världsmästare.
Kom till mattan, Tory Nichols från Cobra Kai.
Kom igen, Tory!
Och Zara Malik från Iron Dragons.
Lycka till, båda två.
Jag vill bara tacka för det du sa på mina sociala medier i Spanien.
När du fick mig att framstå som en slampa dubblades mina följare.
Vilken bedrift.
Spela coolt om du vill, men det tär på dig att oavsett vad som händer
så älskar alla mig, och de kommer aldrig att älska dig.
Låt henne inte påverka dig.
Se dig omkring. Du är på hemmaplan,
men de flesta sorgliga små människor här hejar på mig.
Så njut av din tillfälliga berömmelse,
för allt du kommer att vara efter det här är ännu en person som jag betat av.
Ungefär som Robby.
Vänd er mot mig. Buga.
Buga mot varandra.
På era platser. Redo?
Du har henne, Nichols!
Kämpa!
Poäng!
Du måste försöka mer än så.
Ingen poäng. Sparken var mot ryggen.
-Fan. -Ingen poäng. Blockering.
Fokusera, Nichols!
Zara påverkade henne.
Poäng!
Fan också!
-Hon gör precis som hon vill. -Tory löser det.
Eller hur?
Skaka av dig det. Du ligger bara under med fem poäng.
Du tar dig tillbaka. Hon lurar dig.
Hon tröttar ut dig. Du måste vända på det. Låt henne komma till dig.
Zara!
I luften är hon sårbar, och hon älskar att visa upp sånt.
-Låt henne sota för det. Var beredd. -Pappa, kan jag få en stund?
Ja.
Ska du säga till mig att hålla mig lugn? Om jag ändå kunde.
Hon måste bara stanna upp lite så jag kan klå henne.
-Jag tänkte inte säga det. -Så vad?
Har du tips om hur man slår en mänsklig tornado
som ger slängkyssar medan hon spöar mig?
-Nej. -Så vad?
Jag älskar dig, Tory.
Det var allt jag tänkte säga.
Var det allt?
Ja.
Och ingen jävla nåd.
Kom igen!
-Heja Tory. -Kom igen!
På era platser.
Redo?
Kämpa!
-Poäng! -Ja!
Poäng!
Nedslagning. Tio poäng!
-Ja! -Ja, Tory!
En poäng till!
-Nedslagning, tio poäng! -Upp med dig!
Utslagning. Segrare!
Hon gjorde det!
Ja! Kom igen!
Välkommen till West Valley,
bitch.
Kom upp.
Vi tar dig åt sidan.
TORY TAR DEM
Grattis till vår nya kvinnliga Sekai Taikai-mästarinna,
Tory Nichols.
Ja!
Tory!
TORY ÄR BÄST COBRA KAI FÖR ALLTID
Tory!
Med hennes seger knappar Cobra Kai in på Iron Dragons.
Vi tar en kort paus innan vår sista tävling,
killarnas mästerskap.
Okej.
CIEE UTLANDSSTUDIER I OKINAWA, JAPAN
VÄLKOMMEN TILL VÅR UTBILDNING!
Okinawa?
Vilken match.
Den otippade verkade slagen men kom tillbaka och vann.
Grattis.
Vänta.
Det var inte din seger. En av dina kaptener bars bort från mattan.
Den andra dök inte ens upp.
Det är så Miyagi-do kommer att bli ihågkommet.
Om din sensei var vid liv skulle jag vilja se hans min
när jag förstörde allt ni har kämpat för.
Det är inte över än.
Så gott som.
Axel är en maskin.
Du såg hur han dominerade Keene,
och han kommer att krossa Diaz.
Men låt oss säga att du har rätt och att han genom ett mirakel lyckas.
Då hamnar Cobra Kai på podiet.
Dojon du trodde att du hade dödat en gång för alla.
Det måste svida, Danny.
Det gör det faktiskt inte alls.
Har du inte hört?
Cobra Kai
dör aldrig.
-Hej. -Hej.
-Är du okej? -Ja.
Jag vet inte hur jag ska säga det.
Jag såg ditt antagningsbrev till utbytesprogrammet i Okinawa.
-Tusan. -Och…
Jag ville inte säga nåt förrän efteråt.
Det är okej. Vi lovade inte att vara på samma ställe efter high school.
Det bara verkade som det skulle bli så.
Okinawa är lite längre bort än Stanford, men…
…det låter supercoolt.
Och du måste vara så ivrig. Jag är glad för din skull.
Jag är jätteglad.
Mer än nåt annat vill jag ditt bästa.
Mina damer och herrar, återvänd till era platser.
Och jag vill höra allt om det efter att jag har sparkat lite röv.
Och nu,
vår sista match
i årets Sekai Taikai!
Från Iron Dragons, Axel Kovačević!
Och från Cobra Kai, Miguel Diaz.
Det är nu det gäller.
Njut av stunden.
Och spöa skiten ur honom.
Oavsett vilken gi han har på sig har han tränat hos Miyagi-do.
Och efter vad du gjorde mot hans vän kommer han att vara defensiv.
Men det finns inget försvar mot det du ska göra.
Tävlande, kom till mattan.
Lycka till båda två.
Heja Miguel!
Vänd er mot mig.
Buga.
Vänd er mot varandra. Buga.
På era platser.
Kämpa!
-Poäng! -Bra, Diaz!
Kom igen, Miguel!
Poäng!
Heja Miggy!
Poäng!
-Poäng! -Ja, Miguel!
-Ja! -Ja!
Bra, Miguel.
-Jäklar! Du är på hugget. -Tack.
Okej.
Först Malik, nu Kovačević?
Vad fan är det med dem?
Se till att han skärper sig innan han sumpar hela turneringen.
Du har tränats sen barnsben.
Du har övertag vad gäller storlek, styrka, snabbhet och skicklighet.
Menar du att du inte kan slå en svag nolla
från en värdelös dojo?
Om du slösar bort den här chansen
är allt jag har gett dig förgäves.
Om du låter honom vinna
blir du helt betydelselös.
Kom igen, Miguel. Du fixar det!
På era platser.
Redo? Kämpa!
Poäng!
Poäng! Poäng! Poäng!
Ännu en poäng!
Nedslagning. Tio poäng!
-Det är okej. -Det är okej.
Jag är ledsen. Jag trodde att jag hade honom.
-Det hade du. -Ja.
Och sen fick han dig. Så går det till i slagsmål.
Det går det till i livet.
Vi får alla stryk ibland.
Och mer kommer det att bli. På och utanför mattan.
Men jag har aldrig känt nån som kan få smörj och kämpa hårdare än du.
Tack, sensei, men jag ligger under mer än när vi började.
-Jag vet inte om jag tar mig tillbaka. -Vem bryr sig om poängen?
Poäng är för mesar.
Gå bara ut och ge dem två minuter av din bästa karate.
Allt du lärt dig. Varje lektion.
Varje vinst. Varje förlust.
Ge allt på mattan. Ge allt!
Ge allt.
Förstår du?
Ja.
-Ja, sensei. -Skit i det pannbandet.
Du tillhör Cobra Kai.
Sparka röv, Miggy!
-Ja, Miguel! -Kom igen, Miguel!
Du klarar det!
Avsluta det här. Helt och hållet.
Hans ryggrad har skadats en gång förut.
Om man siktar rätt
kan den gå sönder.
Han lämnar sig öppen för rundsparkar i vändningarna.
-Jag kan slå honom. Jag behöver inte… -Vad sa du?
Ja, sensei.
På era platser.
Redo?
Kämpa!
Poäng!
Jag drunknar.
Att drunkna är för mesar, okej? Använd benen!
Kom igen, sessan.
Hårdare!
Poäng!
-Så ja! -Kom igen!
Kom igen, Diaz!
-Poäng! -Bra!
Där ser du!
Han lämnar sig öppen för rundsparkar i vändningarna.
Om man siktar rätt kan den gå sönder.
Nu!
Poäng!
-Ja! -Bra!
Poäng!
Det är en poäng!
Poäng!
-Ja! -Fortsätt!
Ja!
-Miguel… -Vad?
-Gör jag det? -Du gör det.
Nedslagning. Segrare!
Ja!
Du gjorde det!
Ja, för fan!
Du gjorde det!
-Fantastiskt! -Tack, sensei.
Jag visste att du kunde.
-Får jag be om er uppmärksamhet? -Ja!
Vilken spännande upplösning.
Låt oss gratulera våra kvinnliga och manliga mästare,
Tory Nichols och Miguel Diaz från Cobra Kai!
-Ja! -Ja!
Jag skäms över att vara din sensei.
Skäms du?
Jag skäms för att vara din elev.
Men jag behöver aldrig känna den skammen igen.
Då återstår det bara att utse den segrande dojon totalt sett.
Men vi kan inte göra det.
Det är nämligen första gången
i vår långa historia
som Sekai Taikai har slutat oavgjort!
Vad innebär det?
Som tur är har vi ett regelverk för just ett sådant tillfälle.
En vinnare måste utses.
Enligt traditionen utses vår slutgiltiga mästare
genom en sista match
mellan dojorna
som ska utkämpas av deras senseier!
De har gett dig din sista chans.
Sumpa den inte.
Det ska jag inte.
-Oj, vilken vändning. -Ja, eller hur.
Är du orolig?
Nej, jag vet vad jag gav mig in på.
-Men är du? -Varför skulle han vara orolig?
Det är bara karate. Vad är det värsta som kan hända?
Hej lillan.
Så vacker.
Grattis till er båda.
Och lycka till imorgon.
Du trodde nog inte att allt skulle hamna på dina axlar
när du tog på dig din gi igen.
Men sånt är livet, eller hur?
Fullt av oavsiktliga konsekvenser.
Hejdå gumman.
-Ett ögonblick. -Okej.
Tja, då var det dags igen.
Ja. Jag trodde aldrig att jag skulle vara tillbaka på mattan.
Vad sägs om att ta på dig din gi en sista gång?
-Var min sensei. -Jag trodde aldrig att du skulle fråga.
Jag lämnar inget åt slumpen.
Lawrence har inte en chans.
Men det hade inte Diaz eller Nichols heller.
Johnny har ordnat en fin liten familj.
Han skulle nog göra nästan vad som helst för dem.
Särskilt om de blev hotade.
Gör ett litet besök hos hans fru och dotter.
Fixa en försäkring åt oss.
Möbelaffärer är en sak. Vill du verkligen göra det här?
Gör det jag ber om
så är den här yachten din när jag lämnar den här världen.
Det är generöst av dig.
-Sensei. -Min bil är vid hamnen.
Ta jollen. Få det gjort.
Akta däckgolvet, Dennis. Det är inte ditt än.
Du borde ha hållit dig borta, John.
Och ha missat att se din hyrda dojo
bli slagen av Cobra Kai?
Du var där.
Jag borde inte vara förvånad.
Du har alltid tyckt om att lura i skuggorna.
Jag hoppas att det var värt det, för du kommer inte tillbaka till land.
En av oss gör inte det.
Jag såg dig prata med Johnny på vägen ut. Jag känner igen den blicken.
Så vad än du har planerat
kan du glömma det.
Oj, så ädelt.
Och patetiskt!
Efter all denna tid.
Efter att han avvisade dig om och om igen
kan du fortfarande inte skaka av dig den svagheten.
Tvärtom. Han har alltid varit en källa till styrka.
En elev värdig min hängivenhet, som sedan dess har överträffat sin lärare.
Den ribban ligger lågt, John. Hans lärare är inte vad han brukade vara.
Låt oss ta reda på det.
Ja, låt oss göra det.
Verkligen, Terry? Jag trodde att vi var krigare.
Och krigare slåss med heder.
Krigare slåss med vad de än har.
Kom igen. Nu kör vi.
Som du vill.
Upp med dig! Kom igen!
Ja, det var så här det var menat att sluta, John.
Du har kämpat hela ditt liv.
Det är bara passande att du dör i en strid.
Oroa dig inte. Det är snart över.
Nej!
Ingen nåd!
Undertexter: Daniel Rehnfeldt