-Zašto si došao? -Rutinski obilazak.
Zvala je njegova kći iz Lancastera.
Tata joj se danima nije javljao. Vrata su već bila otvorena.
-Otvorena ili otključana? -Otvorena.
Truplo je u naslonjaču.
Dobro.
Ovako odoka rekao bih da je ovo oružje ubojstva.
-Čini se da je uboden u glavu. -Ne brzajmo, inspektore Hardy.
Mogao je u kuhinji pasti na nož
pa doteturati do svog omiljenog naslonjača.
A usput je zgrabio pokrivač?
-Da, logično. -Barem mu je bilo udobno.
Bome je krasan ovaj nož u njegovoj glavi.
-Mislim da je odavde. -Ne diraj to!
Drži ruke iza leđa, jebote.
Da, gospodine.
Koliko dugo radiš? Mjesec dana?
Tri mjeseca.
Toliko si puta povratio u lonac za cvijeće ispred kuće.
Zbog smrada.
Nije to kvantna fizika. Otvori prozor.
Provjerio si ih, zar ne?
Provjerio?
Da. Trebao si provjeriti.
Jesu li otvoreni? Zatvoreni? Razbijeni?
Ima li još vrata? Jesu li razvaljena?
A ti si samo primijetio da smrdi.
Što ionako već znamo.
Rekli su mi da čekam ekipu.
Onda izađi i čekaj.
Ili možeš nešto naučiti ako sad provjeriš to što sam rekao.
Počni od kuhinje.
Ništa ne diraj.
Baš si divan mentor.
Znam. Nadaren sam.
ODJEL Q
Imate jednu novu poruku.
Znam da slušaš ove poruke.
Znam da se pretvaraš da ti ne smetaju.
Kao što se pretvaraš i da si dobra osoba.
Nisi dobra osoba, Merritt.
Ti si sebična, manipulativna kuja.
Uskoro ću te naći.
Iščupat ću ti to pokvareno srce iz grudi i nabit ću ti ga u grlo.
Zato uživaj u posljednjim…
Dakle, bila je to slučajnost?
Da je dan prije preseljenja u novi stan
vaša supruga, vidno uzrujana, izjurila iz restorana,
u kojem su vas vidjeli kako se svađate,
i zatim kod kuće pala niza stube,
zadobila dvije frakture kuka,
slomila zapešće, dobila nekoliko porezotina
i jak udarac u glavu, od kojeg je i umrla.
G. Finch,
zar ne vidite ono što svi jasno vidimo?
Da ta žena očito nije sama pala.
Netko ju je gurnuo.
I to vi.
Nakon što ste se posvađali na večeri,
kad ste doznali da vas kani ostaviti,
prema izjavama članova vaše obitelji,
podivljali ste i gurnuli je niza stube.
-Nisam je gurnuo niza stube. -Jeste.
Našao sam je!
Na dnu stubišta.
Mrtvu.
Onako iskrivljenu.
Kad god zatvorim oči, vidim je takvu.
Nisam ubio svoju ženu.
Ni namjerno ni slučajno.
Volio sam je.
Ako je bila nesretna sa mnom, u braku, kao što tvrdite…
Nisam imao pojma.
Spasila mi je život.
Zbog nje sam bio bolji čovjek.
A sad…
Sad sam izgubljen.
Kad branitelj ne ulaže prigovor, a trebao bi,
jasno je da je to zamka.
-Liame. -Ali ti si nastavila po svom.
Netko iskusniji možda bi shvatio.
O čemu govoriš?
Finch je tako nasilan da je očito gurnuo svoju ženu niza stube?
A njegov je odvjetnik samo mudro šutio.
-I Finch je primijetio. -Možda zato što je relevantno.
-Ne znači da je prihvatljivo. -Ovisi o onom tko sluša.
Porota je čula da je volio svoju ženu.
Umjesto da pohvataš konce, ti si se njima objesila.
Nisi ti kriv.
Znam.
To je bila predstava. Finch sere kvake.
Zaslužio je nagradu za glumu. Gotovo sam se rasplakao.
Ne vara se.
Još je bijesan što si predmet dao meni, a ne njemu.
Možda. Ali svejedno.
Katkad pretjeraš. Upravo ovako kao danas.
Što sam trebala učiniti?
Niste mi dopustili da predočim Kirstyne dokaze.
Ne bi ti pomogla. Dapače, pogoršala bi situaciju.
Bez nje nije bilo dokaza.
Ima dovoljno dokaza.
I sama si rekla da bez problema možeš dobiti osudu.
A onda si ispričala poroti kako si uvjerena
da je okrivljeni ubojica.
Kad porota počne vijećati,
važne su samo činjenice,
a ne koliko je ubojici teško ni koliko je volio žrtvu.
Nitko ne može znati što će porota odlučiti.
-Samo kažem da znaju da je kriv. -Znaju li?
Ili samo očekuješ da misle da imaš pravo?
Htio sam te pozvati na piće,
ali mislim da sam izgubio volju.
Carl Morck?
Dr. Sonnenberg.
Dr. Irving. Dr. Sonnenberg slomila je kuk. Ja sam zamjena.
Odlučite se.
Dr. Sonnenberg slomila je kuk na tenisu?
U nesreći u vrtu, koliko čujem.
Slobodno uzmite jednu.
Zaboravio sam reket.
Imaju terapijsku svrhu.
Za stiskanje su.
To smiruje živce.
-Djeluje li? -Pokušajte.
-Zadržite je. -Hvala.
Zar mi nećete postavljati pitanja?
Mogla bih. Možemo i samo sjediti. Ovo je vaših 50 minuta.
A baš sam htio o svom nesretnom djetinjstvu.
Puno me više zanima vaš nesretni odrasli život.
„Kako si, Carl?”
Kako se osjećaš nakon ranjavanja, Carl?
Čula sam da je to kao da te sto pčela ubode u isto mjesto.
Da su zapaljene i dolijeću dvostruko brže od brzine svjetlosti,
onda bi usporedba bila bolja.
Ne izgledate kao psihijatrica.
Vi biste da imam bradu?
-Imali bismo o čemu razgovarati. -I ovako imamo mnogo tema.
Ne razumijem zašto je ovo nužno. Zbilja.
Ne želite biti ovdje?
U redu je. Ni ja. Mrzim razgovarati s vama i kolegama.
Baš i ne volite svoj posao.
Vi volite razgovarati s takvima?
Dobro kažete.
U redu.
Sit sam pitanja o ranjavanju.
-Pitajte me nešto drugo. -Dopuštate mi?
Pa da vidimo kako ide.
Piše da uzimate antidepresive.
-To piše u mom dosjeu? -Između ostalog.
-Čega to? -Samo sam bacila oko.
Jeste li depresivni?
Ne više nego inače.
Da me upucaju u lice, možda bih bila depresivna.
-Možda bih bila ljuta. -Ja nisam.
-Znači, sve je dobro? -Da.
Neću pitati jeste li tjeskobni i spavate li
jer s tim, očito, nemate problema.
Ionako ne spavam puno.
Dakle, samo tratimo vrijeme.
To ste vi rekli, ne ja.
Dobro. Shvaćam zašto nije neka sreća razgovarati s policajcima.
Stvarno? Jest ćete to preda mnom?
Imam stanku za ručak, ali ubacila sam vas u raspored.
Tad još nisam znala da ste dobro.
Rekoh da shvaćam.
Iskreno, Carl, i računalo bi vam reklo da je nakon incidenta u Leith Parku
normalno da imate problema u komunikaciji.
I da bi vam kad-tad mogla trebati pomoć.
Imao sam takvih problema i prije ranjavanja.
Da.
Vaš je dosje pun dokaza da imate kompleks više vrijednosti.
-Ovaj na koji ste jedva bacili oko? -Nisam rekla „jedva”.
Smatrate li da ste vredniji od drugih?
Pa, kriteriji su prilično niski.
Pročitat ću izjavu svjedokinje Caroline Kerr.
„Ujutro 17. listopada u šetnji sa svojim osmomjesečnim djetetom u Leith Parku
vidjela sam muškarca u tamnoj odjeći kako ulazi na stražnji ulaz stana br. 226.
Nakon otprilike pet minuta izašao je iz stana
i prišao manjem plavom autu, ali ne znam koje marke.”
-Ovo ste izjavili prije četiri mjeseca. -Znam.
Ali sad kad sam razmislila o tome, ne znam je li izašao iz tog stana.
Prije ste izjavili da ste sigurni.
Mislim da sam pogriješila.
Caroline, policajac je poginuo.
Drugi je paraliziran.
Jako mi je žao.
Ako vam netko prijeti ili traži da promijenite iskaz, možemo vas zaštititi.
Nitko mi nije prijetio. Ipak nisam sigurna.
-Vidjeli ste tog muškarca… -Ne, samo mi se učinilo.
Jako mi je žao.
Nisam još spremna za tvoj povratak, Carl.
Zdravo, Rose.
-Lice ti se nije objesilo. -Molim?
Mislila sam da će ti jedna strana lica visjeti.
Nisam imao moždani udar. Ranjen sam.
Imaš li kakav ožiljak?
-Metak je ušao i izašao. -Lijepo.
Bar ne trebaš kacigu kao moj mali nećak.
-Je li tu? -Izgledam li kao tajnica?
Da, izgledaš.
Možda znaš da je izašla ili kamo je otišla.
Žao mi je.
Tko je to?
Uhodi Moiru.
Ma ne, samo traži posao. Donosi mi ovo da ga pustim da sjedi ondje.
Zubi će ti istrunuti od toga.
-Baš je krasno što si se vratio. -Vidimo se.
-Seronja. -Čuo sam.
Neka si.
U vražju mater! Zato nisam htjela da mediji znaju za nju.
„Majka s djetetom u kolicima vidjela ubojstvo.”
Servirali smo im je na pladnju.
Možda su je vidjeli na mjestu ubojstva i poslije ju prepoznali.
Bila vam je jedina svjedokinja. Što sad?
Samo nam treba vremena.
Imali ste četiri mjeseca.
I možda još ljudi.
Vratio se viši inspektor Morck.
-Nismo se stigli pripremiti. -Za njega i ne možete.
Isuse, Carl!
Pozvala si me.
Prije sat vremena.
Viši inspektore Bruce.
Carl. Dobro došao natrag.
Drago mi je što te vidim. Izgledaš…
Usrano?
Ne baš tako dobro.
-Oprosti što nisam umro. -Preboljet ću to.
-Drago nam je što si se vratio. -Ne bih baš rekao.
Razgovarajmo o Leith Parku.
Znam sve. Bio sam ondje.
-O istrazi, mislim. -I ja.
Niste izvukli ništa iz fragmenata iz zida,
svi otisci i DNK pripadaju meni, Hardyju i Andersonu,
nema ništa na snimkama nadzornih kamera, a nema ni svjedoka?
-Do maloprije smo imali svjedokinju. -Oho!
Samo tako nastavite.
Očistili su prije našeg dolaska. Netko je to profesionalno isplanirao i izveo.
-Profesionalac bi nas ubio. -Stiglo je pojačanje.
-Kako znaš? -Bio sam s njima.
-Jesi li vidio ubojicu? -Nisam.
Sad kad sam se vratio,
Wilsonica i Clark mogu raditi za mene.
-Počet ćemo iznova. -Nađi svoje…
Drago mi je što te vidim, Carl.
Oprosti.
-Ne možeš istraživati napad na sebe. -Znam, samo ga provociram.
Pitaš li se kad zašto te ljudi mrze?
Ne.
Dobro, i?
Lopta nije ušla u gol.
Sudac je priznao gol.
Ne, samo linijski sudac.
Dakle, to je bio gol.
Nije. Linijski sudac bio je Rus.
Kakve veze to ima, jebote?
Bio je hladni rat. Rusi su nas mrzili.
Da, ali Nijemce su mrzili više. Ipak je to bilo 1966.
Dvadeset godina nakon rata. I…
I što?
I Nijemci su pobijedili SSSR u polufinalu.
Linijski sudac htio im se osvetiti.
Čak i da su te škotske teorije urote istinite,
nije važno jer je Engleska dala još jedan gol.
Pobijedili smo 4:2!
Zato što su Nijemci forsirali izjednačenje, a nisu trebali
jer vam nisu trebali ni priznati taj treći gol.
-Što kažeš na to? -Daj, zaboravi to. Pobijedili smo.
-Dobro jutro. -Samo malo, stari.
Eto, to nam ide na živce. Beskrajni komentari na prvenstvo 1966.
Ide vam na živce što je Engleska pobijedila, a vi nećete nikad.
Ne možete ni ući u finale!
Urugvaj je dvaput pobijedio prije nego što ste vi uspjeli, jebote!
Ali oni se ne kurče 60 godina poslije.
Inspektor Hardy, viši inspektor Morck.
Anderson. Gdje su ostali?
Dolaze, pretpostavljam. Što imamo?
Mrtav muškarac. U šezdesetima, čini se. Nisam mu prilazio.
-Kako znaš da je mrtav? -Očito je.
-Očito? -Zbog mirisa i…
-Shvatit ćete kad ga vidite. -Zašto si došao?
Rutinski obilazak. Zvala je njegova kći iz Lancastera.
Tata joj se danima nije javljao.
Vrata su bila otvorena.
-Otvorena ili otključana? -Otvorena.
-Da pričekamo ekipu? -Vi niste pojačanje koje čekam?
Bili smo blizu pa smo svratili. Može?
Baš bismo i mogli.
Truplo je u naslonjaču.
Provjerio?
Da, trebao si provjeriti.
Jesu li otvoreni? Zatvoreni? Razbijeni?
Ima li još vrata? Jesu li razvaljena?
A ti si samo primijetio da smrdi.
Što ionako već znamo.
Rekli su mi da čekam ekipu.
Onda izađi i čekaj. Ili možeš nešto naučiti
ako sad provjeriš to što sam rekao. Počni od kuhinje.
Dobro.
Ništa ne diraj.
Baš si divan mentor.
Znam. Nadaren sam.
Anderson.
Koliko dugo radiš? Mjesec dana?
Tri mjeseca.
Čini se da pucnjava pošteno postara čovjeka.
Sjebao je stvar kao nitko.
Za početak, nisu ni trebali biti ondje.
A onda su upali ravno u zasjedu.
Pravo je pitanje zašto su uopće otišli onamo.
Jer se Morck ne može obuzdati. Taj tip…
To je ovaj auto?
Samo reci da ili ne.
Svjedokinja kaže da je ovim autom pobjegao?
Da, ali više nije svjedokinja.
-Povukla je izjavu, ali svjedokinja je. -Ne na sudu.
Sad nismo na sudu, zar ne?
Što je ovo?
Što? Gdje?
Gdje je najbliži McDonald's?
Ima jedan kraj postaje.
Ne ovdje.
U blizini Leith Parka.
-Ima jedan u Ulici Market. -Provjerili ste nadzorne snimke?
Dobro. Dođite.
Što je ovo?
Može biti bilo čije.
-Da, tako je. -Forenzičari to nisu popisali.
Onda vam je to već drugi zajeb.
Što još vidiš? A ti?
Vrećicu i čašu. Nije ih bilo prije dolaska auta.
Možda na snimci iz McDonald'sa vidimo
tipa u crnom kako kupuje frape. Zar ne?
Zašto bi ubojica otišao i onda se vratio?
Pogrešno pitanje. Zašto je ostao?
Nadzirao je kuću da vidi tko će doći.
Kako to znaš?
Postoji li drugo objašnjenje?
Mislimo da su to dva odvojena zločina.
Pucnjava i ubod nožem.
-Mislim da vam ta teorija ne valja. -Zašto?
Jer biste onda imali dvije istrage u kojima tapkate u mraku!
Usredotočite se na ubojicu i ono što je tog dana radio.
Sve vam je ovdje.
I pregledajte snimke nadzornih kamera u McDonald'su.
Molim vas.
Raste broj ubojstava.
Iz parlamenta nas optužuju da nam previše toga promiče.
Onda bismo se trebali više truditi da riješimo zločine. Bacam se na posao.
-Još nešto? -Moira…
Ozbiljno, Jonathane? Zar i ti?
Nitko te ni za što ne optužuje. Samo razgovaramo.
Pa me prvo pitate zašto tako slabo rješavamo slučajeve?
Ne slažeš se s podacima?
Nije to. Ali istražitelji važnih slučajeva rade bez ekipa za očevid.
Imamo samo dva forenzičara za cijeli odjel.
Svjestan sam financijskih problema.
Ali zabrinuti smo zbog percepcije javnosti.
Percepcija nije moj problem, a ni problem mog odjela.
Problem je u tome što nemam novca za istrage koje provodimo.
Pretpostavljam da znaš za slučaj Windley u Aberdeenu.
Samo ono što sam pročitala.
Neki umirovljeni policajac nikad nije odustao od slučaja.
Nisu ga mogli riješiti 16 godina,
dok nisu našli ubojicu preko DNK-a na žrtvinoj odjeći.
Jedva čekam podcast.
Zato to i govorim. To je pozitivna percepcija.
Ubojica je godinama mislio da se izvukao.
Mislim da je ipak bolje da ih što prije zatvorimo.
Ministar predlaže da osnujemo novi odjel.
Posvećen istragama sličnih slučajeva,
koje bi mogle biti u interesu javnosti.
Nije li u interesu javnosti da riješimo sve slučajeve?
Dobra si policajka, Moira.
Ali katkad zanemariš širi kontekst.
Moram rješavati svježe slučajeve,
a ne one otprije svog rođenja.
Jedva imam dovoljno detektiva za aktualne slučajeve,
a kamoli za novi odjel.
Moram napomenuti da će taj odjel imati svoj proračun.
Kakav proračun?
Izdašan proračun.
Ovisno o slučajevima koje odabereš. Što razvikaniji, to bolje.
Tužilaštvo je sastavilo popis mogućih slučajeva.
I, naravno, imala bi pravnika na raspolaganju.
Mogu odlučivati o svemu? O slučajevima i proračunu?
To je tvoj odjel.
Moglo bi funkcionirati.
Dobro.
Onda, koga imaš na umu?
To sam samo ja.
Danas sam se vratio na posao.
Ništa se nije promijenilo. Sve sami kreteni.
Mislim da ću se provlačiti do mirovine.
A onda, tko zna! Možda ću se družiti s tobom.
Svađati se oko nogometa.
Fino miriše.
Brzo će biti gotovo.
Dan je sigurno bio naporan.
Ja ću preuzeti.
Čvrsto vjerujem da se počinitelji nasilnih zločina nikad uistinu ne izvuku.
Čak i ako ih oslobode na sudu,
savjest, karma ili svemir
naposljetku ih kad-tad kazne za njihova zlodjela.
Čuli ste Merritt Lingard,
glavnu tužiteljicu na suđenju Grahamu Finchu,
koje završava…
Ne moram valjda gledati te gluposti?
Shvaćam.
Kako hoćeš.
Samo da nema veze sa zločincima i sudovima.
Još si ovdje.
Nije mi teško. Spreman je.
Lijepo od tebe.
-Idem po kaput. -Moj je brat odrastao čovjek.
Nije dijete.
Naravno.
Želim reći da nije tvoj sinčić.
-Znam. -Što?
Znam da nije moj sinčić.
Onda se tako i ponašaj.
Dobro.
Martine!
-Ne znam što očekuješ od mene. -Možeš li to stišati?
Mogao bih. Prvo razgovaraj s njim.
Ne plaćam 500 funta mjesečno da mi bubnjići krvare.
-Kao da nije dosta što mi sve pojede. -Ne čujem.
Ozbiljno. Razumijem da te mrzi. Ali mora li se iskaljivati na meni?
Pokušavam raditi.
Raditi? Dakle, imaš posao?
Ne čujem te.
-Koji ti je kurac? -Kuća gori.
-Odjebi. Nanjušio bih dim. -Soba ti je odvratna.
Pa što? Ovo je ionako obična rupetina.
Onda se pokreni i očisti je
jer Martin nije tvoja sobarica.
Imam zadaću, pa…
Iz biologije?
Stišaj to
ili ću ti sve pobacati kroz prozor, sunce ti jebem.
Ti si šupak.
Tako mi kažu.
NEPOZNATI POŠILJATELJ
ZDRAVO, MERRITT.
JASNO TI JE DA TI NIJE MJESTO U SUDNICI.
NISI DOBRA OSOBA.
RIJEČ „PRAVDA” IZ TVOJIH USTA ZVUČI POKVARENO.
BOLJE TI JE DA SJEDIŠ ZA RAČUNALOM I LOČEŠ.
-Dobro jutro, gospođo. -Tko ste vi?
Akram Salim. Čekao sam vas.
Nastavit ćete čekati. Jako sam zauzeta.
Radim kao informatičar na pola radnog vremena.
Ali nadam se premještaju u vaš odjel.
-Stekao sam iskustvo u Siriji. -Javite se kadrovskoj.
Kažu da nema slobodnih mjesta, ali ako me saslušate…
Bojim se da ovdje nema mjesta za vas.
Kako je ušao ovamo?
Ima i propusnicu?
Ma ne, samo…
Informatičar je. Nema pristup ovom dijelu zgrade.
Kušajte ovo, pa ćete shvatiti.
Riješi ga se.
Vi ste murjak.
Tko kaže?
Piše vam na kartici oko vrata. Jeste li upucali nekoga?
Danas nisam.
Jeste li vidjeli mrtvace?
Nekoliko.
-Vidio sam svog djeda kad je umro. -Da?
Upišao se.
Nisi ga valjda ubio?
Ne. Mama je rekla da je umro od previše piva i čipsa.
Nije to loša smrt.
Molim? Imao bih svoj odjel?
Čestitam.
Zafrkavaš me?
Osnivanje je zatražio sâm ministar.
-Stvarno? -Da.
Pregledavat ćeš stare slučajeve iz cijele zemlje.
Tužilaštvo je poslalo popis.
Možeš izabrati koje god želiš.
Možemo ti dodijeliti i kontakt.
Kontakt? Nekog odvjetnika?
Ako želiš.
Kome bih točno bio šef?
Radio bi sâm.
Imao bih svoj odjel?
Imao bi ured i sve potrebne resurse.
Trebat će mi auto.
Ne možemo ti ga samo tako dati. Ne dijelimo ih kao u nagradnoj igri.
Istraživao bih slučajeve diljem zemlje.
Što ako budem morao u Inverness? Da idem busom?
Vidjet ću što mogu.
Da kažem zamjeniku šefa policije da pristaješ?
Gdje je taj ured?
Q? Gdje je to, kvragu?
Dolje.
Uredi u prizemlju imaju brojeve.
Mislim, niže od prizemlja.
A u vražju mater.
TUŠEVI
Isuse.
Dobro. Poslužit će.
Ne mogu te više puštati unutra. Tako je naredila šefica.
Čini se da baš i ne voli slatko.
Bili su fantastični.
Prema posebnom receptu moje žene.
Bilo bi joj drago što ti se sviđaju.
I hvala na gostoprimstvu.
Moraš mi vratiti…
-Pa da. -Propusnicu.
Hvala.
Sretno.
Jebote, Rose!
Šefica poručuje da jedva čeka da čuje koji ćeš prvi izabrati.
Ma krasno.
Na čemu radiš?
Na tome da malo odrijemam.
Vjerojatno će ti trebati pomoć da pregledaš sve ovo.
Imaš pravo.
Hej! Nisam to mislila…
Kvragu.
Želim po jedno novo računalo i telefon na svakom stolu.
Stare telefone stavite u ovu kantu.
-Moira? -Bok.
-Jebem ti sve. -Bok.
Ne očekuješ valjda da sâm pregledam sve dosjee?
Moraš odabrati samo jedan.
Desetljećima su skupljali te dokaze. Trebam ljude.
Mislila sam da si shvatio da ćeš raditi sâm. Itekako si sposoban.
Veliki televizor ide u moj ured, a stolica za moj radni stol.
Samo malo premještamo stvari.
Nisi li rekla da je sâm ministar tražio osnivanje odjela?
I da je ugled policije na kocki.
To bi bilo pretjerano.
Onda ga pozovimo u moj ured.
Možemo razgovarati sjedeći na pisoarima.
Dobro. Naći ću ti pomoćnika. U redu?
Nego, taj prostor nije ni trebao biti ured.
Možemo li uložiti dio proračuna u opremu?
-Ako je što ostalo. -Ne pretjeruj.
Izaberi prvi slučaj do kraja tjedna.
Dobro.
Visoki kazneni sud, sudnica broj šest.
Kraljevsko tužilaštvo protiv Grahama Fincha.
Neka predstavnica porote ustane.
Jeste li donijeli odluku?
Jesmo.
Kakvu ste odluku donijeli o optužbi za ubojstvo?
Smatramo da krivnja nije dokazana.
G. Finch.
Porota vas je oslobodila krivnje.
Možete otići s optuženičke klupe.
Ustanite.
Dame i gospodo, ako dopuštate.
Ovo je bio vrlo emotivan slučaj za sve uključene.
Tužilaštvo žali što nije drukčije završio.
Razmotrit ćemo sljedeće korake.
-Vozite. -Kamo?
Bilo kamo. Samo vozite.
TAKO TI I TREBA, KUJO.
ALI TO USKORO NEĆE BITI VAŽNO JER TI NEĆEŠ BITI VAŽNA.
PRIJAVILA SAM OVO. NAĆI ĆE TE.
Zdravo.
Gospodine?
Dobro. Gurajte!
Oprostite.
Tko ste vi?
Poslali su me odozgo. Ja sam vaš novi pomoćnik.
Akram Salim.
Detektivka Dixon.
Jesi li ti zaslužna za ovo?
Upoznao si Akrama?
Je li ovo neka bolesna šala?
Vrlo je gorljiv.
Da, a to znači da je gnjavator.
Onda ćete se izvrsno slagati.
Daj me nemoj…
-Akram? -Da, šefe.
Zovi me Carl. Jako sam zauzet. Imam puno posla.
Zato sam ovdje, šefe. Carl.
Dobro. Ondje imaš krpu i kantu. Ovo je pravi svinjac.
Zatim pođi gore i donesi mi…
računalo i novi televizor. Može?
-Je li to sve? -Da, zasad.
Viši inspektor Morck.
Bok. Ja sam.
Kažu da si pao s kreveta. Da su te našli na podu kraj prozora.
Ne znaš da škotski zrak ubija?
Odjebi.
Molim te, stari.
Molim te. Jebemu!
Smislit ćemo nešto. Zajedno, kao uvijek. Časna riječ.
Je li to Carl Morck?
Bok.
-Tata. -Hej!
Hej?
Ima li koga?
Claire?
Claire? Što je…
Zvala sam te. Kasniš.
Williame.
Mogu li vidjeti?
Nemoj. Sve je u redu. Polako.
Što je to? Tatin brod?
Ne znam za tebe, ali ja sam jako umorna.
Možda bismo trebali nekamo otputovati.
Maknuti se odavde. Što kažeš?
Oprosti što nisam bila ovdje.
Hej! Što radiš, kvragu?
Oprostite. Samo me zanima što radite.
To je povjerljivo.
Rekli su mi da je ovo novi odjel, ali ništa više od toga.
Ali sad kad vidim ovo, shvaćam.
-Pročitao si ih? -Jesam.
-Sve? -Mnogo njih.
Vrlo zanimljivi slučajevi. Ubojstva, otmice, silovanja, napadi.
-Mnogi su dobri misteriji. -Dobri?
Dostojni.
Kod nas u Siriji ima mnogo ovakvih slučajeva.
Neriješenih. Ljudi nestaju. Nitko ne zna ništa.
Uglavnom sam ih samo ja tražio.
-Radio si u policiji? -Tako nekako.
Tako nekako?
Pa…
Komplicirano je. Hoćete li riješiti ove slučajeve?
Tko zna?
-Koji ćete istražiti? -Ne znam. Trebam izabrati jedan.
Mnoge je moguće riješiti.
Znaš to, a samo si pročitao dosjee?
Zar vi ne znate kad pročitate dosje?
Katkad jednostavno odmah znate.
Nisam ih pročitao.
Onda vam možda mogu pomoći i sve ih pročitati.
To nije tvoj posao, zar ne?
Spremi ih.
Čuj…
Kad već znaš čitati dosje,
očito puno bolje nego što pereš pod,
možda bi ih mogao složiti.
Kategorizirati. Recimo da bi to bio…
administrativni zadatak.
-Mogu to. -Super.
Šefica kaže da parkirate otraga, ne na mjesto za osobe s invaliditetom.
Trebao bih riješiti stari slučaj po svom izboru.
Moira će si pripisati sve zasluge.
To je teško sranje. Ionako će sve potrošiti na svoj odjel.
A vidi nas dvojicu. Jebote!
Ti želiš ubiti sebe, a ja sve oko sebe.
Umjesto unaprijed, mi idemo unatrag.
Moramo nešto smisliti. Zajedno i brzo.
Koliko god to želim, ne mogu dignuti ruke od Jaspera,
a ni od tebe.
Ne znam što bih drugo, osim da te ugušim jastukom.
Možeš mi dodati jedno pivo.
I reci mi više o tom novom odjelu.
GLASOVNA PORUKA PROPUŠTEN POZIV
NEPOZNATI POZIVATELJ NOVA PORUKA
NEPOZNATI POZIVATELJ: NE MOŽEŠ SE SAKRITI.
Ne!
Ne, Williame. Ne možeš ga vratiti. Nema ga više.
Nema ga više. Ne možeš ga vratiti.
Williame! Ne možeš ga vratiti.
Nisi to trebao učiniti.
Možemo je naći.
Nestala je prije četiri godine.
Pa što?
Mrtva je.
Ne bih rekao.
Znaš to jer imaš osjećaj?
Ne, jer sam pročitao dosje.
Ne, ovo je izgubljen slučaj.
Dobro jutro, Merritt.
Prijevod titlova: Sanja Vorkapić Velić