СЕРІАЛ НЕТФЛІКС
ВИРОБНИЦТВО ЛЕФТ БАНК ПІКЧЕРЗ
Меррітт?
Агов?
Меррітт Лінґард! Це ти?
Ви щойно…
Агов?
Гей!
Я вам кажу!
Я представниця суду. Знаєте, що це значить?
Мене… шукатиме кожен поліцейський країни. Ви навіть не уявляєте…
які у вас будуть неприємності!
Де мій брат? Він тут? Гей! Мій брат у вас? ! Якщо ви, бляха, його хоч торкнетесь…
ВІДДІЛ НЕРОЗКРИТИХ СПРАВ
Сто відсотків — мене це бісить. Дуже бісить.
Знаєте, це просто збиває… з пантелику. "Цьомки-бомки"? Що це за хрінь?
Це як "бувайте", Карле.
Та ні. Ні, ні, ні. "Бомок" —
це ж ґедзь. Якого біса ґедзь має
спільного з прощанням?
Бомок — це довбана комаха.
А як "Чао-какао" кажуть прощаючись? "Какао" — довбаний напій.
-Ви жартуєте, клас. -Ні, я шукаю майстра.
Порекомендуєте когось?
Я на цьому не розуміюся.
І я теж. Тому й шукаю фахівця.
Якщо ви ненавидите Шотландію,
нащо переїхали?
Я одружився з нею.
То їдьте назад. Дайте нарешті бісову незалежність.
І як це ви маєте мені допомагати?
Зламалась посудомийка — кличуть майстра.
У цьому сценарії, Карле, я ваш майстер.
Половину життя я в оточенні тотальної некомпетентності, а іншу —
поруч з дуже-дуже нахабим підлітком. І він навіть не мій. Навіть не мій!
Якимось дивом я виграв його в лотереї "розлучення",
разом з набором срібних ложок, за якими менше догляду.
Не знала, що у вас син.
Пасинок.
Спільна опіка?
О, ні, ні, ні. Пощастило. Джаспер увесь мій.
Він не з матір'ю?
Вікторія подорожує по роботі, і вважає, що для Джаспера краще…
Мати приклад сильного чоловіка на цьому переломному етапі його розвитку.
Ого.
Мушу сказати, Карле, я здивована.
Чому?
Що ви не пішли. Взяли на себе серйозні зобов'язання.
Я намагався її відмовити.
Он воно що.
Настав час везти його до бабусі, і я просто… Я не зміг, не зміг…
Не зміг залишити його там.
Бо ви про нього дбаєте.
Ні, бо ненавиджу стару суку.
Скільки Джасперу?
Сімнадцять.
"Пішов ти", "обійми".
Даруйте?
Підлітки. Мають ненавидіти вас, щоб піти, коли прийде час, але разом з тим не
хочуть іти, тому зводять всіх з розуму.
Я певен, що Джаспер не такий вже й конфліктний.
У вас зараз багато чого відбувається в житті.
Можна і так сказати, Рейчел. Так, так.
Не дивно, що той ефір наживо добив. Але… на сьогодні все.
Ого. Схоже, у нас справжній прорив.
Ага. Цьомки-бомки.
Чао-какао.
Треба повернутися на місце злочину, ще раз все оглянути.
Певно, ми щось проґавили.
І коли будете там, поговоріть ще раз з сусідами.
Вони мають щось пам'ятати.
Тобі сюди не можна.
Скільки минуло? Чотири місяці?
-Я не можу про це. -Це називається професійна етика.
Навіть якщо лише один з нас професіонал.
І один поважає етичні норми.
Туше.
Попрошу Мойру перевести команду подалі від тебе.
Щасти у сраному нацистському замку. А може, поміняємося?
Ви займете наше місце в підземеллі, а ми піднімемося до світла.
Продовжуй в тому ж дусі, і хтось подумає, що ти саботуєш розслідування.
Я намагаюся допомогти. Але ти до біса невпевнений,
щоб це прийняти.
Можна просто… сказати свою думку замість того,
щоб бути пихатим мудаком.
Стрілець чекав на нас всередині.
Напередодні ти сказав Вілсон і Кларку, що стрілець чекав ззовні.
Я сказав, що хтось чекав зовні.
Ви сказали слово «стрілець».
Ми б почули або побачили, якби хтось зайшов.
-Ні, там є задні двері. -Особливо, якби зайшли через
чорний хід. Там стояли сміттєві баки.
Нащо це комусь?
Бо більшість людей у цих квартирах роблять там ще одну кімнату.
Всередині перед дверима стояв стілець, а отже,
всі, хто заходив, мали відсунути бак, а потім стілець.
Хіба ж ми… такого б не почули?
Стілець був відсунутий, а баки перекинуті.
Та цього не було, коли ми з Гарді приїхали.
Я звернув увагу, бо це частина роботи.
Мрець лежав там певний час. Бо він не відповідав доньці кілька днів.
Так?
Отже, хтось сидів у будинку всю ніч і чекав…
чого?
Я не знаю. Та після стрілянини хтось вийшов,
а не зайшов через задні двері. І камери зафіксували хлопця в МакДональдсі
за двадцять хвилин до початку стрілянини, так?
Він повернувся до того, як ви з Гарді приїхали.
Чому?
Ти казав — захотів пити.
Паперовий стакан разом з виделкою, отже, він з'їв картоплю і свій МакФлуррі.
Он там. Тобто він їв і пив близько десяти хвилин, перш ніж зайшов у бісову квартиру?
Він міг встигнути повернутися до того, як ви приїхали. До МакДональдса два кроки.
Це була дуже коротка поїздка,
бо камери фіксують хлопця в чорній куртці в МакДональдсі після десятої п'ятнадцять.
На дванадцять хвилин. До десятої тридцять.
На камері Андерсона стріляли рівно за вісім хвилин.
Вісім хвилин, доїхати до Лейт-Парку. Поїсти, випити, обігнати, зайти і
застрелити. І навіть менше ніж вісім, бо констебль Андерсон прибув раніше.
Якщо він не встигав, ти сам собі суперечиш, і стрільця там не було, коли ви
прибули.
Ваш свідок…
Бачила, як хтось сів у «Форд» одразу після
стрілянини і поїхав геть.
-Так, колишній свідок. -І куди, за її словами, поїхала машина?
До футбольного поля.
А з якого боку машини, за її словами, сіла людина?
Хтозна.
То, може, її спитати, га?
От трясця. Їх було двоє.
Привіт.
Гарді.
Я тут…
принесла…
Дідько, Роуз, не рюмсай, так лише гірше. Дякую. То як справи? Як Карл ставиться?
Майже не помічає.
Сумніваюсь.
Віддає все найкраще Акраму. А мені — гівняну роботу.
Наприклад?
Їду дізнатись на Мор… про напад на Вільяма,
та… думаю, він просто хоче мене усунути.
Він взяв тебе. Нащо йому це?
Він взяв, бо я його шантажувала.
З Карлом таке не вдасться.
Чому?
Бо йому насрати. Повір мені. Не хотів би — тебе б там не було. То…
який план щодо Мору?
-Я… їду на поромі. -Я не про це. Що ти, в
біса, робитимеш там?
Так, так, так. Я думаю,
спершу поговорю з констеблем.
Спитаю думку.
Його думка — нам до сраки. Важлива лише твоя точка зору.
Лише моя?
Авжеж. Іди до констебля, і просто скажи, що ти працюєш.
Як захоче допомогти якимись файлами, — що тобі геть не треба,
– дай відчути важливість. Так він відчепиться.
Добре. І піти на місце злочину?
Через шістнадцять років? Дурня.
А як же відчуття?
Відчуття? Все, що відчуєш: "Ну, це сталося тут".
То…
У них вже був підозрюваний. Він загинув, тікаючи. Генрі якийсь.
Гаррі Дженнінґс.
Гаррі Дженнінґс. Почни з нього.
-З мертвого? -З мертвого. З його сім'ї, друзів,
золотої рибки. Ти шукаєш зв'язки.
Майже двадцять років тому. Може, з Гаррі це не пов'язано.
Може, й ні, але кожна спиця веде до осі, тож обери свою.
Це Карл сказав?
Ніро Вульф.
Хто б це не був. І яку спицю ви обрали?
Що сталося за кілька тижнів після зникнення.
Ми не знаємо.
Не знаємо, що сталося з Меррітт, але вона існувала в цьому світі.
Лишила слід в житті людей, установ, речей.
А це утворювало закономірності в її житті.
Варто поглянути, чи змінилися вони після зникнення людини.
М… Знову Ніро Вульф?
Оце був Карл.
Але… це означає, що її викрав хтось знайомий.
Це довбане припущення. Але почнімо з цього.
Здогади. Ми звемо їх теоріями.
Хм.
РЕКОМПРЕСІЯ ДО 12 МЕТРІВ КИСЕНЬ
ОБЕРЕЖНО! ПІДВИЩЕНИЙ ТИСК МОЖЛИВА РАПТОВА ДЕКОМПРЕСІЯ
І ось він сидить у пабі, абсолютно голий, з пивом у руках, і чекає,
коли я його заарештую.
Боже, у вас стільки чудових історій.
Забагато, так.
Продовжуйте.
Це Четвертий батальйон Королівського полку.
Так, горяни.
Знаєте історію?
Я знаю, що горяни походять від Сіфортів, Камеронів і Гордонів.
Так, ось вони всі. Гляньте.
-Можна? -Так, звісно.
Боже, яка краса. Де ви їх взяли?
Зробив.
-Не може бути. -Це правда.
Вони прекрасні. Оце так…
Як такий бовдур, як ваш бос, затягнув на роботу таку красуню?
-Я не така вже й мила. Маю темну душу. -Не сумніваюся.
М. Роздвоєння особистості.
Ще краще. Ви були б кориснішою, ніж мої йолопи. Це Колін, мій старший.
О. Це так зворушливо, любов між батьком і сином. М?
Вам видніше.
Отже, вас тут працює восьмеро.
Так, двоє на пів ставки.
Злочинів небагато?
Пияцтво, бійки в пабах, таке… Врешті, це острів. Грабуєш банк — і куди тікати?
Тож, коли хтось вдирається в будинок і б'є когось до напівсмерті — це незвично?
Дуже.
Як і смерть підозрюваного під час втечі.
Гадаю, йдеться про Лінґардів?
Ну, мене цікавить підозрюваний, Гаррі Дженнінґс.
Він мало не забив до смерті Вільяма Лінґарда.
Я знаю хто це.
Під час інших крадіжок не було насильства.
Ні.
Ви припускали, що Гаррі до них не причетний?
Припускав, під час інших пограбувань
удома нікого не було.
Потім, щойно він підріс, я витягав його раз на
тиждень з бійок у пабі. Він мав препаскудний характер.
Гаррі був дратівливим?
Він злим народився. Виліз з матері уже розлюченим.
Тож, Вільяму не пощастило, що він був удома.
Так, щира правда. Не пощастило.
І Меррітт вже не поверталася?
Полетіла на гелікоптері до лікарні з братом — і все.
Один раз поверталася. На похорон.
А, так, твоя правда. Вона приїздила на похорон.
Стоп, стоп, стоп. На похорон хлопця, який мало не вбив її рідного брата?
Гаррі і Меррітт були близькі.
Настільки близькі, що він її обікрав?
Бо сім'я була у відчаї. Бізнес Клайва Дженнінґса прогорів.
З ним можна поговорити?
Якщо ви ясновидиця. Він помер шість років тому.
А мати, Елса?
Ви ж робите домашнє завдання? Певні, що не хочете працювати на мене?
Вийти заміж за Коліна. Може, він нарешті виправиться.
Він надто вродливий. Я відволікатимусь.
Так, Елса досі жива, та вона не дуже товариська.
Постукаємо в двері і подивимось.
Колін проведе вас.
Я знайду.
Все одно, Колін відвезе.
Ви його переграли.
Це було неважко.
Ваші приятелі, що приходили минулого разу, попередили про іграшкових
-солдатиків? -Я гадки не маю, про що ви.
Я обожнюю чоловіків у формі.
Вважаєте мене вродливим?
Так. Схожі на… гея Рейфа Файнса в юності.
Оу. Це досить дивно, але гаразд.
І це було неважко.
Колись я піду звідси.
Не засуджую.
Ви ж помітили, що розмови про Лінґардів і Дженнінґсів —
болюча тема для констебля.
Називаєте батька «констеблем»?
Чорт, ну не звати ж його "татком". Є фото з місця злочину. Ви бачили?
Е, так, так. Я бачила. А що з ними?
Після запиту справи вашим босом, констебль відкопав її в архівах, і читав
-її в офісі всю ніч. -Карл вміє мотивувати людей.
Ні, він не був мотивований, він… засмутився. Тож я теж переглянув ці файли.
Та ви диявол.
І…?
Я раніше їх не читав, бо був дитиною, і там… там… все дуже жорстоко.
Від фотографій мене аж вивернуло. Уявляєте, Гаррі майже проломив йому череп.
М, пошкодив мозок.
О… Є технічне фото… кімнати, де знайшли Вільяма, але хтось…
Обвів річ, що лежала на підлозі, чорним маркером.
Що саме?
Кулон.
Є ідеї, чому обвели?
Ні.
Думаєте, це ваш батько його обвів?
Ну, я… Точно не скажу.
А можна… відсканувати фото?
Так, я можу.
Певно, це зашкодить констеблю.
Може, в цьому і суть.
Ах…
УВАГА! НЕБЕЗПЕЧНІ ВІДХОДИ
ВХІД ЗАБОРОНЕНО ПРИВАТНА ТЕРИТОРІЯ
Ем… Про які саме небезпечні відходи йдеться?
О, м… Азбест? Може, уран? Я ніколи про це не думав. Не хвилюйтеся.
Так.
Раніше тут кипіла робота, цілодобово.
А чим займався Дженнінґс?
Всім потроху. Клайв Дженнінґс лагодив. Або фарбував. Або здавав як металобрухт.
Ось там старий будинок Дженнінґсів.
Як він згорів?
Ну… Як любить казати констебль — все почалося,
коли блискавка вдарила у страховий поліс.
Місіс Дженнінґс? Це Колін Каннінгем. Я заходжу. Ідіть. Агов?
Елсо?
Це Колін.
Це пояснює мертвих птахів.
Елсо, ви тут?
Вона, мабуть, у церкві.
У вівторок?
Так, бо вона підробляє там бухгалтеркою.
Ви тільки зараз згадали? Батькова правда — ви йолоп.
Досить різко.
Це не дуже далеко звідси, можете заїхати.
Я проґавлю пором.
ОСОБЛИВИЙ СИН
Знаєте, я навіть рада. Бо що я в неї спитаю?
Як це — втратити сина?
Без образ, але… Як тут можна жити? Не дивно,
що Меррітт втекла. Тут усе вмирає.
Ну… Звідси не так просто втекти.
Меррітт вдалось.
Ні, вона тільки так думала. Зрештою, загинула в цій воді, як і Гаррі.
-Так. -Рай на Землі.
Умгу.
-Та коли треба йти — то треба. -М-м.
Він знаходить дюну, присідає за нею і робить,
бляха, свою брудну справу.
І всі ми знаємо, що це він. Забруднив місце.
А потім в будинок забігає песик, спаніель. І він звалив усе на нього.
А ми такі: не може бути, що це вилізло зі спанієля.
Воно з нього завбільшки.
Привіт, Карле.
Привіт, Вікторіє.
Коханий, де моя колекція снігових куль?
Викрав хтось без смаку.
Він їх викинув. Та не хвилюйся,
мені вдалося вберегти
дещо від його злих лап.
Дякую, Мартіне. Тут все так само, як я лишила.
Умгу. Як мавзолей.
М…
Маю обмаль часу. В мене рейс до Франкфурта.
-Ти ж сама впустила себе. -Я її впустив.
І ти знаєш, де вихід.
Чарівний, як завжди.
Побачимось.
Ти похмурий.
Я мало не помер.
Що? Цього ранку?
-Як там цей, як його, в дьюті-фрі? -Бляха, він пілот.
Він собачий хрін. Гаразд. Джаспер поїхав до твоєї мами. Гадаю,
ти йому влаштувала сюрприз.
Мама телефонувала. Що сталося?
Те, що ти увімкнула йому сране голосове.
Ні, він не тому пішов.
Ми уклали угоду. Пакт. Все владнали.
Ви уклали угоду. Чорт, йому треба батько, а не продавець авто.
А потім ти пхаєш свого носа. Хочеш, щоб все вийшло через сраку? Ти мене дивуєш.
Нащо мені все псувати?
А нащо увімкнула голосове?
Бо він має знати, що не винен.
-Не винен у чому? -Що ти так поводишся.
-От бляха… -Ти такий з усіма. Хочу, щоб він
знав — річ не в ньому, а в тобі.
-Він тебе обожнює, а ти його відштовхуєш. -Обожнює? Та він не дивиться в мій бік.
Йому сімнадцять. Він вірші не декламуватиме.
Та коли тебе забрали в лікарню, він був там.
І чекав, поки тебе прооперують і стан буде…
стабільний.
Звідки ти знаєш це?
Мама сказала.
Він мені не говорив.
А ти колись питав? Ти думав, як він тоді перелякався?
Для мене це теж було не дуже приємно.
-А ти хоча б це пояснював йому? -Це не найпростіша тема для розмови, Вік.
Я й не кажу, що це легко, Карле. Він злиться, але ти його вітчим.
А може, він злиться, бо мати кудись від нього згреблася?
У нас розмова про інше.
-А з цим я не згоден. -Будь поруч. Ти
відгороджуєшся і це наче покарання.
Бляха, я не відгороджуюся.
Увімкнути тобі голосове? "Гадаю, мені краще самому".
Річ не в ньому!
Це я і кажу. Джаспер має знати,
що проблема у тобі і в твоїй голові,
а не в ньому.
Я мушу йти.
Мені поїхати забрати його?
Ні, не треба. Мама зведе його з розуму, сам прийде.
Але ти мусиш подумати, що буде далі.
Ага.
О, вибачте.
Нічого. Я чекав на вас. Послухати про Мор.
-Це було цікаво. -Наскільки?
Звідки це у вас?
Справа про напад на Лінґарда. Мій друг Колін прислав.
Колін?
Заступник і син Каннінгема. Порядок такий. І мій майбутній чоловік-гей.
"Кулон з діамантами, платиновий ланцюжок», належить Лайлі Лінґард.
Де вказано?
В страховій заяві.
Але його не вкрали.
Тоді — не вкрали. Меррітт його взяла.
Коли?
У день похорону Гаррі.
Пішов ти, хворий виродку. Ти цього хочеш? Хочеш мене такою?! Ось тобі!
Агов?
Продовжуй.
Джаспер?
А щоб тебе, бляха… Налякав до всирачки.
Я думав, ти ненавидиш цю музику.
Авжеж. Так і є. Тому вирішив дослідити. Що приваблює дітей. Як справжній археолог.
Ти пишеш докторську з філософії. Чи передумав, знову?
Філософ, Карле, це наче археолог розуму. Не вважаєш?
Чесно — мені насрати. Що це означає?
Хотів з тобою повечеряти, поговорити. А що?
Авжеж, я обожнюю наші розмови.
Тобі треба з кимось поговорити.
Твоя улюблена. Печінка.
Хто сказав, що я її люблю?
Джаспер.
Він тебе намахав.
І це кумедно. А про що ти хочеш поговорити?
Лейт-Парк.
Якого це дідька?
Знаєш, як ствердужє філософія, зцілення себе пов'язане зі
зціленням інших. Йоко Оно.
Йоко? Не Джон? Йоко?
"Мрія на самоті — це лише мрія. Якщо мрієте вдвох — це реальність".
Він був їй щирим другом.
Моя психотерапевтка вважає, я зцілюся, якщо говоритиму з нею.
Ходиш на сеанси? Добровільно?
Ні, бляха, відділ змушує.
Дякувати Богу, світ не впав.
Думаєш, я зцілюся після розмов з тобою? Хо-хо. Щасти, друже.
Не зі мною і не з психотерапевткою. З Джаспером.
Ти нас підслуховував?
-Тут важко не почути. -Це легко, бляха, не
лізти, куди не просять.
Слухай, Вік правду каже.
Гаразд. Куля влучила сюди і вийшла звідси.
Це видно.
Де взяти довбані сили…
Куля влучила сюди і вийшла тут. І вона до того…
пройшла крізь хребет Гарді.
О.
Так. "О".
Гарді сповільнив її і врятував мене.
А сам тепер лежить паралізований з однією робочою рукою,
а констеблю Андерсону триндець як не пощастило.
Вікторія каже, він злякався, коли побачив мене в лікарні.
То як дізнатися про це?
Що він відчує, коли скажу — навіть якби була зброя,
результат був би той самий? І знаєш чому, Мартіне? Я скажу.
Ти можеш знайти сотні заспокійливих слів у мережі, але світ — це небезпечне місце,
де одна-єдина несподіванка може зруйнувати твоє сране життя.
А знаєш чому, Мартіне?
Бо найнебезпечніші створіння на планеті — це ми.
Зараз я піду в душ. І повернуся. І ми сядемо. І з'їмо цю кляту печінку.
Бажано в тиші.
Припускаю, що Вільям не бачив свого батька
ні на поромі, ні вдома.
А чому так?
Дідько, власного татуся він би точно впізнав.
І через дванадцять років?
Добре, Роуз, вперед. Діліться теорією. Клас послухає,
чому Джеймі Лінґард причетний до зникнення власної доньки. Починайте.
Я не знаю чому, Карле. Та, за словами Вільяма,
він бачив когось у кепці, на поромі, і в будинку, з назвою човна Джеймі.
Ні, він бачив когось у кепці з зображенням птаха.
Але ви, орнітологиня, вирішили, що це той самий довбаний птах,
що й назва човна. Правильно? Все так?
Ви весь час так робите.
Що саме?
-Заперечуєте, щоб просто заперечувати. -Я заперечую, бо ви не продумали,
як змусити мене погодитися, Роуз.
Гхм… А як же кулон? Га? Мамин? Той, що забрала Меррітт?
А що з ним?
Може, Джеймі хотів його собі?
Зараз проясню. Він переслідував доньку, викрав чи навіть вбив її,
щоб повернути кулон? Справді?
Гаразд. Це смішно.
Так.
Бляха.
Акраме, це що?
Прислали з Прокуратури.
Ви переглянули?
Більшість.
Є щось хороше?
Ця жінка, здається, і не жила. В її щоденниках нічого немає.
А телефон?
Дзвінки особисті та робочі. Щовечора йшла додому.
Жодних вечерь з керівництвом, гулянок в пабі з колегами.
"Я вже сумую за тобою. Не можу дочекатися наступного разу.
В тій самій кімнаті? Я вірю, що це щасливе ліжко". Підпис: С.
Отже, не завжди додому.
Хто це, в біса, "С"?
Є ім'я флористки, але без дати.
Вона могла отримати це будь-коли, до того, як зникла.
Сумніваюся, що в них залишилися записи.
Може хтось пам'ятає листівку?
З того часу? Та й хто знає, коли її отримано?
Але вона чомусь її зберегла.
В тій самій кімнаті.
Готель.
Але який?
Це речі з її офісу? Хто пакував?
Помічниця. Ем… Сабрін Перейра.
Сабрін.
Це була вбиральня чи що?
Душова.
А, точно.
У Меррітт була репутація агресивної жінки.
Можна й так сказати.
А яка ваша думка?
Вона провокувала. Була прямою. Перевіряла.
Меррітт було байдуже, що люди про неї думають.
Якщо вони схвалювали її роботу.
А вони схвалювали?
Мусили, бо вона молодець.
Вона не вписувалася в колектив.
Як і будь-хто з нас. Тому ми й трималися разом.
Щоб мати союзника.
Проти регбістів з шикарних шкіл?
Ми з них сміялися. Гарні зуби і погана поведінка.
Ми були проти них.
Знайоме відчуття. Намагаються залякати.
Почуваєшся маленьким гвинтиком в їхній машині.
Що?
Закінчили?
-Вибачте. -Отже, Меррітт була сильною? Виживала?
Виживала? Жартуєте? Вона цим насолоджувалася.
Тобто вона бвижила, скажімо, в складних ситуаціях?
Думаєте, вона досі жива?
Можливо.
Чотири роки… Вона не могла так покинути свого
брата і мене. Була б жива — я би… знала.
Ви були близькі?
Ми відчували зв'язок.
Справді?
Цього б ніколи не сталося.
Чому?
Бо ми грали за різні команди.
А оце… пам'ятаєте?
-Ні. -Ви спакували з її речами.
Вам видніше.
Є ідеї, хто це «С»?
Думаєте, це я?
Думаю, це хтось, чиє ім'я на букву "С".
Є купа імен на букву "С". Це бляха голка в сіні.
Наберіть флористку, спитайте.
Набирали. Бізнес прогорів.
Може, це хтось з офісу?
Боже… Тільки не це.
Отака ваша робота?
Все так, як здається. Показуха і гаяння часу.
-Ми шукаємо її. -І до вас шукали. Був детектив.
Він облажався.
Ну, він хоч не працював у туалеті, в глибокій сраці, з тимчасовими,
і стрьомними на вигляд, помічниками.
Не дивно, що вас не любили.
Чому гадаєте, що у вас вийде краще?
Бо вже виходить.
Дурня.
Говорите, як вона. Якби у Меррітт хтось був — я би знала.
А ваші альфа-самці випробували долю?
Певна річ. Вона подобалася. Вони, мабуть, робили ставки.
Та їй було байдуже. Вона говорила про них
завжди доволі зверхньо.
Може, був хоч один друг?
Я не знаю. Хіба що ЛІам. Вони разом працювали над справою Фінча,
та це скоріше було ділове спілкування.
Ліам Тейлор?
Так. Гарний прокурор. Щасливо одружений. Тож він не впадав за нею, як інші.
Ви сказали «хороший»?
Так оцінювала Меррітт.
А вона цікавилася ним?
Якось я її питала. Вона сказала, що бачила в Ліамі радше виклик.
Вона знала, що він одружений і ніколи
б не пішла на таке. Тож якщо у Меррітт хтось був,
він точно не з офісу.
Що це ви робите? Ви ж не турист.
Це на щастя.
Не для пса. Йому вже двічі ніс міняли.
Леді та джентльмени, буду лаконічним, я небагатослівний.
Це точно.
Добре, добре. Ви… маєте пишатися собою. Я знаю, як важко ви працювали,
і як мало визнання отримуєте.
Але я хочу подякувати, ви… молодці. Це до біса приємно — вигравати.
У доньки іменини, тож я піду.
Карл, бляха, Морк.
-Ліам Тейлор. Познайомтесь. -Ліам Тейлор. Я Акрам.
Чув, ви мертвий.
Тільки всередині. А ми щойно про вас говорили.
Затримаєтесь ненадовго? Спершу дещо спитаю боса.
Келлі сьогодні десять, в нас сімейна вечеря.
Добре. І досі дивно загартовуєтесь?
Омолоджуюсь. Щоранку.
То поки що серце у вас не стало.
Радію, що ви живий.
Так, знайду вас.
Святкуєте?
Три вироки за відмивання грошей.
Такого не схвалять у гольф-клубі.
Хто має час на гольф?
Схоже, ми не знайомі.
Я Акрам.
Тримач парасольки.
Чимось допомогти, детективе Морк,
окрім як послухати ваші
балачки про погоду?
"Вже сумую за тобою".
Даруйте?
"Чекаю наступного разу. Та сама… кімната. Те саме ліжко."… Бла, бла, бла, бла.
Я розгублений.
Це записка, що була у квітах, надісланих Меррітт.
Від кого?
Шанувальника, з іменем на «С».
-Зрозуміло. -Є ідеї, хто це, Стівене?
Жодних. І ми з Меррітт ніколи не
обговорювали особисте.
Але ж ви її керівник, наставник.
В тому і річ. Я не знаю про її життя поза офісом.
А на роботі? Люди там постійно крутять романи.
Та я очікую на професійну поведінку.
Якби люди робили, що ми очікуємо, ми б з вами не мали роботи.
О, це було б не так вже й погано… Це все? Чи ризикнете ще щось спитати?
Не сьогодні.
Дуже радий… знайомству, лорде-адвокате.
Відвали.
БУДИНОК ЕҐЛІ ПАНСІОНАТ
Чашку чаю?
Вам треба спати.
І зачекайте, поки вода закипить.
Як скажете.
Може, знайдете мені печиво?!
Лягайте спати!
РЕЧОВІ ДОКАЗИ
Молодець, Меррітт.
Яка чудова вода.
Дивлюсь — аж сироти виступають.
Спробуйте. Хороший спосіб прокинутись.
Це для тих, хто хоче прокидатися.
Пам'ятаю вас на тих ранкових нарадах. Ви промінь світла.
До речі, про холод і справи…
Так, слухаю.
Ви з Меррітт Лінґард вели справу Ґрема Фінча.
-Звісно. -Як вона вам?
Амбітна. Настирна.
Зосереджена. Не командний гравець.
Не дуже цінувала колег?
Саме так. Але я з нею ладнав.
Сабрін сказала, що Меррітт сприймала вас як виклик.
Виклик?
Так, знаєте… Випробування. Такий собі приз.
Мені це лестить.
Всі кажуть, що Меррітт любила виклики,
пройшла всі випробування, виграла всі призи.
І якщо вона вважала вас викликом…
Як вона діяла? Зазвичай вона отримувала, що хотіла, якщо діяла відповідно…
-Я питаю, чи… -Чи трахав я Мерріт?
Чи навпаки, так.
Чорт забирай.
То переконайте мене. Скажіть, що нічого не було і ви цього не робили.
І що сказати?
Що нічого не було.
Не було.
-От лайно, Ліаме. -Карле.
Марта знає?
Звісно, ні.
Як це почалося?
Як ви і казали, Меррітт накинула на мене оком.
Ми пішли випити після роботи.
Обоє були напідпитку. Вона поцілувала мене,
і закрутилося. Тривало місяць.
Місяць, щоб прийти до тями.
Меррітт порвала зі мною.
Чому?
Просто так, без… жодних пояснень і сварок. Лише… "дякую, побачимось".
І я тримав дистанцію.
Ви одружені, до неї не можна. Де зустрічались?
У готелі.
Якому?
"Прінцез Ґарден".
Надсилали їй квіти?
Таке не для неї.
Пам'ятаєте дати?
Ні, вона завжди платила.
Як дбала про вас.
Імовірно, є записи.
Це було давно.
Десь за рік до її зникнення. Це ніяк не стосується розслідування.
Марта дізнається, тільки якщо ви скажете.
Не впишете в справу?
Отже, ви крутили, вона вас кинула, ви розлютились.
І чекав рік, щоб її вбити?
Я не знаю, чи її вбили.
Це ж розслідування, воно зазвичай передбачає злочин.
Справжній злочин — ці кляті плавки.
Не хвилюйтесь, все лишиться між нами.
Вона вписувала інше ім'я.
Називалася Лайла Ґрем.
Ви певні?
Мала на це ім'я кредитку. Я пам'ятаю, бо жартував, що прокурори шахраюють.
Мабуть, вона реготала.
Сказала: "Тепер ти дещо на мене маєш".
Детективе Морк, це Маркус, помічник менеджера готелю.
Вітаю, Маркусе.
Детективе, я вже казав вашим колегам, мені шкода. Я нічим вам не допоможу….
Заткніться. Довго ви зберігаєте записи про гостей?
-П'ять років, але ми… -Заткніться, Маркусе. Ми розслідуємо
зникнення жінки, яка зупинялася тут перед тим, як зникла.
І точно знаємо, що зупинялася за рік до цього.
Це чотири роки, дві Олімпіади,
один Кубок світу і чотири
прем'єр-міністри тому.
Потрібен ордер.
Це підтвердження, а не п'ятдесят кіло кокаїну.
Хай там як, я не маю права розголошувати особисту інформацію. Ці дані
захищені законом.
Це закон вісімнадцятого року.
Дякую, Акраме. Допомогли.
Через це я можу втратити роботу.
Це станеться, якщо я скажу вашому босу, що ви замовляєте повій для гостей.
Це брехня.
Чорт, і покоївка продає оксі з візка для прибирання.
-Але ж це неправда. -Я знаю, маячня.
Це цькування.
Кличте поліцію.
Один номер шість разів за два місяці до зникнення.
То вони могли відстежувати фінансову історію Лайли Ґрем.
Ми зараз цим займаємося.
Хто використовує ім'я своєї мертвої матері?
Що таке "уповноважений гість"?
Той, хто має право підпису. За рахунок в барі абощо.
Навіщо їй це?
Бо її тут не було.
Вона в комп'ютері.
Ні, там ім'я Лайли Ґрем. І підпис Ліама на всіх доказах,
що підтверджують її присутність.
Оце параноїчне стерво.
Та я бачу, що, коли вона була тут востаннє,
це не ім'я Ліама Тейлора.
Хто це, в біса, Сем Гейґ?
Сьогодні той самий день, Меррітт. Ти мала достатньо часу на роздуми.
Відповідай на питання.
Чому ти тут? Як то кажуть, правда зробить тебе вільною.
А не вгадаєш — наступного місяця матимеш ще одну спробу.
КЛЕР МАРШ: БУДЬ ЛАСКА, ПРИХОДЬ. ТИ ПОТРІБНА ВІЛЬЯМУ.
В тебе все добре?
Перше припущення. Постарайся.
Сем Гейґ.
Що ти зробила з Семом?
Я б залюбки взяв тебе якось на Бенні Бег. Це чудова скеля, для новачків.
Хто сказав, що я хочу навчитись?
Ти вдягнена.
Так, мушу йти.
Все гаразд?
Так, дещо сталося.
Ну, я пробачу, якщо скажеш, коли побачимося.
Я маю поїхати.
Куди?
На Мор, зараз.
Мор. Що ще за Мор?
Це острів.
Та я знаю. А що в тебе там?
Мій батько.
Ти надовго?
Хтозна.
"Хтозна" означає "назавжди".
Облиш, я не їду додому жити з батьком. Ми побачимось, а потім…
А потім що?
Я тебе наберу, гаразд?
-Це коли? -Я не знаю, коли повернуся.
-Як інформативно. -А без цього не можна трахатися?
То ось, що ми робимо? Просто трахаємось?
А по-твоєму що це?
Мушу йти. Ти лишайся. Замов собі якусь їжу, і відпочинь.
Меррітт.
Іди нахрін.
Що ти зробила з Семом?
Використала.
І все?
Я була недоброю.
Це через Сема?
Ні.
Але Сем Гейґ мертвий через тебе.
Сем мертвий?
І щоразу, коли ти даватимеш хибну відповідь,
ми робитимемо умови менш комфортними.
Тож відтепер тобі варто добряче думати, перш ніж говорити.
У гіпербаричній камері температура зростатиме із підвищенням тиску.
При п'яти атмосферах, або на глибині п'ятдесят метрів,
температура всередині камери сягне приблизно
тридцяти двох градусів за Цельсієм, або дев'яноста за Фаренгейтом.
Загальне правило таке: що глибше – то спекотніше.
Кисень ставатиме щільнішим, і дихати буде важче.
Людина відчуватиме гіпероксію або підвищення рівня СО2 у диханні.
Серед симптомів: тремтіння, пітливість, сплутаність свідомості,
головний біль і нечіткість зору.