- Paul Evans? - Promiňte.
Ale o vaše produkty nemám zájem.
- Nemám na ně. - My kupujeme, neprodáváme.
- Sam Haig. - Co s ním?
- Prý jste ho našel. - Je to tak.
Figuruje v případu, na kterém pracujeme.
- Zemřel před čtyřmi roky. - Ano, 26. září.
Hledaná Lingardová zmizela 27. září.
- Aha. - Měli spolu vztah.
- Jaký vztah? - To se právě snažíme zjistit.
To vás přitahuje ten adrenalin z nebezpečí?
Ne, tak to není.
Je to o soustředění. Jako meditace.
Visíte za prsty a meditujete?
Jo. Kdo to nezkusil, nepochopí.
- Je na nich Haig? - Ano.
- Na které? - Na téhle.
Vypadá nadšeně.
Naštval se, že ho fotím.
- Můžu si ji nechat? - Ano.
Díky. Řeknete nám, jak jste ho našel?
To ráno jsem tam šel, abych nafotil něco na web.
Všiml jsem si, že tam parkuje Samovo auto.
Kdy to bylo?
Než otevřeli závoru.
Mám svůj klíč,
ale znamenalo to, že Samovo auto tam stálo celou noc.
Tušíte, jak spadl? Chápu, že se pustil.
Netuším. Vím jen, že porušil pravidlo číslo jedna.
Nikdy nelez sám.
- A proč by to udělal? - Netuším.
Možná pořád koukal na videa Alexe Honnolda
a rozhodl se skálu zdolat sólo.
Debilní rozhodnutí. Nabídněte si.
Díky.
Takže rád riskoval?
Sam? Jeho celý život byl jeden velký risk.
On měl radši slovo „dobrodružství“.
Objevil se tu, že prý potřebuje rozptýlit.
Že má plné zuby té rutiny při vyšetřování vražd nebo tak něco.
Nechápala jsem to.
- Neměla jste ho ráda? - Měla.
Ale vadilo mi, že kamarádí s Paulem.
- Proč? - Protože to byl psychopat.
- Chloe, no tak. - Byl.
Nepřekvapilo mě, že spadl.
Hlavně že Paul nebyl s ním.
Víš, že věděl, že ho moc nemusíš?
- Jo, protože byl pořád tady. - Byl osamělý.
Co zaseješ, to sklidíš.
Takže si za svoji smrt mohl sám?
Ne, ale bylo to nevyhnutelné.
Nevím, jestli byl Sam ve vztahu s tou…
- Merritt Lingardovou. - Jo, s ní.
Ale o osobních věcech se mnou nemluvil.
A o pracovních věcech se mnou nemluvil už vůbec.
Nevíme, jaký vztah to byl.
Mluvil s vámi někdy o jiných přátelích? O rodině? O přítelkyni?
Byl to samotář.
Když nebyl v práci, lezl po té skále.
Jo, s Paulem.
Tak dobře.
Už vás nebudeme dál zdržovat. Děkujeme.
Jak často Sam na tu skálu lezl?
Jednou týdně.
V nějaký konkrétní den?
Ne, jen když tam bylo málo lidí.
A jak dlouho trvá vylézt až nahoru?
Samovi to trvalo 45 minut.
- Při sólolezení déle. - Jak to?
Bez jištění je člověk opatrnější.
- Díky. - Jasně.
Takže vylezl až nahoru bez jištění.
Spíš než na vraždu to vypadá na hodně špatný úsudek.
Viděl jsem spoustu cedulí, na kterých jsou otevírací hodiny parku
a informace, že brána se zavře a nebude možné odjet autem z parkoviště.
Ignoroval je.
Sam Haig spadl v neděli.
Našli ho až v pondělí,
když Paul Evans viděl jeho auto na parkovišti.
Sam tu lezl jednou týdně.
Vylézt nahoru trvá 45 minut, hodinu, když nemáte jištění.
Vím, kam míříte.
Věděl, že nemá dost času. Znal pravidla. Proč to udělal?
Buď to byl šílenec, jak říkala ta těhotná,
nebo ho někdo shodil.
Ale proč?
Nevím. Musíme zjistit, co dělal s Merritt. Pak se to dozvíme.
Tady bohužel ne.
Neměl klíče od auta.
Jeho auto bylo zamčené a s ním i taška s vybavením.
Ale klíče se nenašly.
Nebyly ve skříňce lezeckého centra,
nebyly u něj a nebyly ani v místě, kde spadl.
Nehádám se. Smrdí to.
Stejně jako smrdí to s Merritt.
Když jsou fakta jasně ignorována tam, odkud pocházím,
není to kvůli neschopnosti.
ODDĚLENÍ Q
SAM HAIG NEPŘÁTELÉ SAMA HAIGA
- Sam Haig. Jsem rád, že jste tu. - Nezdržím se.
- Ne? - Přestaňte obtěžovat mou asistentku.
- Tak já ji obtěžuju? - Podle mě jo.
Dobře.
Nemám zájem probírat svoji práci s reportérem.
Rozumím.
No nic.
Díky, že jste mi to přišla říct osobně.
Aspoň si dám něco k jídlu.
Prý mají super cibulačku.
- Neděláte profily. - Ne, už ne.
- Píšete o organizovaném zločinu. - Jo.
- Tak proč chcete psát o mně? - Nechci.
Jak jste řekla, profily mě neberou. Byl to jen nápad.
Aha.
Mého redaktora.
Viděl v televizi vaše prohlášení, že nikdy nikomu nic neprojde,
a přišla jste mu zajímavá.
- Ale vám ne. - Já si dělám to svoje.
- Hledám zajímavé věci. - Ale?
Ale zajímá mě spíš to, co není možné nikde najít.
- Jako třeba? - Jako třeba vaše minulost.
- Hlavně z Mhòru. - Co konkrétně?
Nemluvíte o něm.
Mluvíte o univerzitě. Mluvíte o práci.
Nemůžu najít nic, kde mluvíte o sobě.
Protože nejsem vůbec zajímavá.
Pochybuju.
Na rozdíl od většiny své soukromí nesdílím.
- Nikomu do něj nic není. - Chápu, chcete být záhadná.
Pane Haigu, to jsou jenom kecy.
Přestaňme si hrát a mluvme na rovinu.
Myslíte si, že je v mém oddělení něco shnilého.
Něco, co souvisí třeba s organizovaným zločinem?
Tak proto jste přišla osobně. Chtěla jste si mě obhlídnout.
Udělal bych to samé.
A je to tak?
- Je něco shnilého ve státě dánském? - Netuším.
Ale něco mi říká, že vy tušíte.
Váš táta je rybář, ne?
Tak víte, že loď, co má slabé místo v trupu,
je jako loď s dírou.
A v téhle krásné metafoře jsem to slabé místo, nebo ta díra?
Možná jste jenom děravá loď.
To vy jste záhadný.
- Já? - Jste jako fantom.
Jméno mezi nadpisy. Se spoustou ocenění.
Ale…
bez životopisu.
Bez sociálních sítí. Bez současných fotek.
Foťák mi přidává kila.
S ohledem na to, o čem píšete,
je určitá míra opatrnosti nutná.
Jen když chcete dál žít.
Nemůžu psát o sobě.
Tak v tomhle ohledu jsme na stejné lodi.
Aspoň já to tak vidím.
Dobrou chuť, pane Haigu.
Haló?
- Dobrý den. - Chcete pomoct?
To byste byla zlatá. Díky.
Jenom to…
- Kam to chcete? - Tamhle. Promiňte.
- Ty jo. - Je těžší, než vypadá.
No jo, máme to opačně.
Tak jo. Čapnu ho a…
- Aha. - Jo.
- Máte to? - Jo, mám.
Super. Díky.
- Hledám… - Vydržte.
Tak jo.
Hledám Carla.
Kvůli čemu?
Měli jsme schůzku, na kterou nedorazil.
Tak mu chci říct, jak se kvůli tomu cítím.
A kdo jste?
Rachel Irvingová. Dělám s HR.
- Zastupujete Sonnenbergovou? - Jste rozený detektiv.
Slyšela jsem Carla, jak říká, že se na vás hezky kouká.
To je pisoár?
A Sally se vrátí?
Doktorka Sonnenbergová?
Nemyslím si.
Chodila jste k ní?
Možná kvůli vašemu OCD?
Už k ní nechodím. Byla jsem u ní jednou nebo dvakrát.
Možná víckrát, ale už je to dávno.
Byla milá.
Trápilo mě PTSD.
A taky OCD.
A trochu ADHD. A taky BED.
Teda, pokryla jste skoro celou abecedu.
No jo, na tyhle věci mám kliku.
Pomohly ty míčky?
Ne, moc ne. Ale věřila tomu, tak…
Mám teď pevný stisk ruky.
- A jak se cítíte teď? - Líp.
Teda ne úplně líp. Občas se mi to vrací, ale…
- Jo. - Nebojte.
Nemusíte o tom mluvit.
Díky.
- To vypadá na velký případ. - Taky že je.
Myslela jsem, že Carl přehání.
Ne, Carl skoro nelže.
O velkých věcech ne. Jenom o sobě.
To je lidská přirozenost, ne? Chránit se.
Spíš bych řekla,
že to je nerozhodnost, zklamání a deprese.
Jak se jmenujete?
Rose.
Rose, sice se neznáme, ale dám vám radu.
Pracovat v téhle temné kobce pro vás není to nejlepší.
Myslím, že jsem ji potkala. Merritt Lingardovou.
- V práci? - Ne, na párty se svým bývalým.
Právníci. Znají se.
- Jaká byla? - Uzavřená.
Asi bych měla jít. Jestli uvidíte Carla…
Při pronásledování jsme srazili chodce.
V ulici Ferry Road? Důchodce?
To mě mrzí. Pamatuju si na to.
Já taky. Což je ten problém.
Co mám vyřídit Carlovi?
Asi nic. Nemá to smysl. Stejně to bude ignorovat.
Nejspíš si to dává za vinu.
Jako co?
Všechno.
Moc mě těšilo, Rose.
No teda.
S tím stiskem jste měla pravdu.
Není to až tak neobvyklé.
Sam Haig se setkával s mnoha svými zdroji v hotelích a podobných místech.
Jasně, ale zmizel někdo z nich poté, v tomhle případě den poté, co Sam umřel?
To samozřejmě nevím.
Mohl s Merritt pracovat na článku, který by ji taky mohl ohrozit?
Jestli jo, tak jsem o tom nevěděl.
Což by mě nepřekvapilo.
- Byl jste jeho redaktor. - Ale nevěděl jsem o jeho plánech.
Kvůli bezpečnosti pracoval v utajení.
- Což znamená? - Mluvil jsem s ním, ale skoro ho neviděl.
Žil mimo město. Měl jednorázový telefon.
Možná to ani nebylo jeho pravé jméno.
Náš vztah fungoval spíš na dálku.
Jasně, ale musel jste přece vědět, na čem pracuje.
Ne dokud nebyl připravený mi to říct. Do té doby si dělal jen to svoje.
- Určitě si dělal zápisky. - To určitě ano.
Ale informace o místě, kde je měl, zemřela společně s ním.
Což je asi nejlepší.
- Vás to nezajímalo? - To si pište, že zajímalo.
Vynaložili jsme obrovské úsilí, abychom našli jeho práci,
ale bezvýsledně.
To je zvláštní.
Ani ne, pokud víte, s kým Sam trávil svůj čas.
Mohl ho někdo z nich shodit?
Možná vás překvapí, že to říkám zrovna já,
ale ne všechno musí být komplot.
Jak Freud rád říkával, někdy je doutník prostě jen doutník.
A někdy je to velký, pulzující…
Děkujeme, že jste si na nás udělal čas.
Díky.
Chtěla jsem ti zavolat a ukázat náš domov.
Je to tak. Jsme zavření ve sklepě.
Spousta úložného prostoru.
Helmy. Na ty nesmíme zapomenout.
Tenhle stůl je velkého šéfa, tenhle je Akrama a tenhle je můj.
A tady máme koupelnu.
Jsou tady úžasné sprchy,
odporné umyvadlo
a záchody nechutné tak, že se jim vyhýbají i krysy.
Vůbec jsem netušila, co všechno tady dole je.
Asi z dob minulých.
Podáte mi ubrousek?
Promiň za minule, jak jsem se rozsypala.
- A díky za pomoc. - To je nástěnka?
Jo. Chceš ji vidět?
Ne, chci vidět další pisoáry. Jasně, že jo.
- Proč je tam ten kormorán? - Co?
Ten kormorán na té čepici.
Ne, to je boobrie.
Hovno. Je to kormorán. Skutečný pták.
Není to žádný mýtus, co žije v jezerech a žere vydry.
- Pták, co žere vydry? - Není skutečný. Mění podobu.
Někdy je z něj hmyz, co saje krev koním.
- Vážně? - Jo, vážně.
Tohle je kormorán, ne boobrie.
Jak to víš?
Jak asi? Jsem rybář, kurva. Teda byl jsem.
Proč je na té nástěnce?
Ať je to jakýkoli druh, asi sežral Merritt.
Co?
William Lingard viděl dvakrát někoho s tou čepicí.
- Jednou na lodi a jednou doma. - Doma?
Nejspíš se někdo potloukal kolem jejich domu.
- Nejspíš? - William není schopen mluvit.
Tohle namaloval po útěku z Egley Housu.
A tohle hned po jejím zmizení.
Můžu mít prosbu?
Naskenuješ mi obě strany a pošleš mi to?
Jasně.
Detektive. Dennis Piper. Byl jsem na vaší tiskovce.
Gratuluju.
- Napadlo mě, jestli to víte. - Co přesně?
To o snoubence strážníka Andersona, co zemřel v Leith Parku.
Vím, o koho jde. Co s jeho snoubenkou?
Dneska se jí narodila holčička. Chcete k tomu něco říct?
Jo. Jděte do hajzlu.
Nic jí nevzkážete? Ani se jí neomluvíte?
Viní z toho vás, Morcku. Prý jste tam měl umřít vy, ne on.
Možná má pravdu.
Carle.
Carl tu není.
Je to tak. Musel si něco zařídit.
Jak jinak. Proveďte mě tím.
Asi bych to měl nechat na Carlovi…
Proveďte mě tím.
Dobře.
Společně s tím, že se snažíme určit, co dělala týdny před zmizením,
se snažíme pochopit, kdo Merritt Lingardová byla.
A kdo byla?
No, byla dost kontroverzní.
Takže zatím nic nemáte?
Zatím ne. Nemáme.
V domě Lingardových došlo k incidentu.
K incidentu?
Prý ano.
Mladého muže, který tam se dvěma ženami squatoval,
přijali do nemocnice s rozdrcenou průdušnicí.
- To muselo bolet. - Nechte toho.
- Já mu ji nerozdrtil. - To jsem neřekla.
Nerozdrtil jsem ji. Jenom pohmoždil.
Ale klidně jsem ji mohl rozdrtit,
jenže to by pak nemohl mluvit.
Kde jste se ty techniky naučil?
Vyrostl jsem v drsné části Sýrie.
Není dnes celá Sýrie drsná?
Má i nádherná místa.
Chápete ale, že tady nejste v Sýrii? A nejste policista?
- Ano, chápu. - Máte pomáhat Carlovi.
A to dělám moc rád.
Kdyby se něco stalo, když si venku hrajete na policistu,
co nedrtí, jen pohmožďuje lidem krky,
tak bychom za to všichni pekelně zaplatili.
Samozřejmě. To chápu.
To je dobře. Všechno mi hlaste.
MĚL JSEM TO BÝT JÁ
Do prdele.
Kdo ti dělá PR? Požádej o vrácení peněz.
Jenom do mě.
Mají tu super chirurgy, třeba ti zašijou pusu.
Co kdybys mi místo toho rozplývání se nad tím, jaký jsem frajer,
radši poděkoval za tenhle nový počítač?
Pro tebe cokoli, Jamesi. Není zač.
Vtipné je, že ho přinesla Rose.
Měla splín a ty jí vždycky pomůžeš.
Měla splín, protože jsi dement.
Na to jsou léky. A tady je mají.
- Chce na tebe udělat dojem. - Těžko.
- Zkus to občas předstírat. - Tobě to šlo vždycky líp.
Jako všechno ostatní.
Jasně. Tak zaprvé,
tohle je kormorán.
Dobře, budu ti věřit.
- Co si o tom myslíš? - Že je to logo.
- Fakt, Sherlocku? Čí? - Nic jsem nenašel.
Ani já ne.
Hned je mi líp, když vím, že kontroluješ moji práci.
Dělám ji za tebe.
Mám motiv toho, proč ji někdo unesl.
- S Haigem dráždili kobru bosou nohou. - Jiný.
Povídej.
Je to motiv, co stojí za většinou zločinů v dějinách.
- Láska? - Peníze.
Vrať se ke svým ptákům. Ta rodina byla chudá.
Jamie Lingard byl chudý.
Lila Lingardová, rozená Grahamová, ne. Její rodina měla peníze.
Kde je vzala?
Dědily se po generace. Tohle je Británie.
Tipuju, že jsi zkoumal kartu, kterou platila v tom hotelu.
- To tipuješ správně. - A?
Patří ke svěřenskému účtu banky Channel Islands v Jersey.
Ale tam stopa,
stejně jako peníze těch bohatých zmetků, zmizela.
To je tvůj skvělý motiv? Někdo ji unesl,
aby pak ukradl její peníze?
Masakr, Watsone.
- Dobré ráno, Jamesi. - Doktorko, to už je středa?
Ne, ale vaše poslední MRI vypadalo slibně, tak přidáme rehabilitaci.
- Do prdele. - Vás baví furt ležet v posteli?
Dějí se v ní jeho oblíbené věci.
A vy jste kdo? A proč mě rušíte při práci?
Carl, bývalý partner.
- Vy jste gay? - Policejní.
Tak jste to měl říct hned.
Dneska jeden neví, co přesně to znamená.
Co jste říkala o té rehabilitaci? Doktor říkal, že to lepší nebude.
Je skvělé, že jste tak pozitivní.
Taky jsem doktorka, a jak jsem Jamesovi říkala,
jeho druhý doktor ho nezná tak dobře.
Proto nejspíš neví, že možná bude znovu chodit.
- Možná. - Záleží, jak se James bude hojit.
- Zatím to vypadá dobře. - Zatím.
- Jak dlouho cvičí? - Moc dlouho ne.
Začali jsme pár dní po operaci.
Pár dní? Tak to jo.
Když se čeká moc dlouho, tělo může zapomenout.
Ty čtyři měsíce rehabilitací zafungovaly.
Těmi rehabilitacemi myslí to,
jak mě se smíchem sleduje padat a já do toho nadávám.
Nesměju se a vy nenadáváte. Moc dobře víte, jak by to dopadlo.
- Au. - To je posun.
Cítíš to?
Trošku.
Můžete jít.
Jasně.
Měj se.
Dejte mu pořádně zabrat.
Carle, Moira tě chce vidět.
Jasně.
- Slyšel jsi mě? - Slyšel. Už mě viděla.
Často je to ten nejnudnější a nejmíň významný detail,
který vše vyřeší.
Všední věci. Nebo vychýlení se od nich.
Po čtyřech letech je těžké dát dohromady detaily jejího života,
proto tíhneme k událostem před zločinem.
Ale v tomhle případě…
se musíme podívat dál.
- Ty vole, Carle. - Musíme se podívat…
Nech si tu přednášku z kriminologie, nebo tu usnu.
K věci. Merrittiny peníze.
Dělám tu mentora.
A jde ti to fakt skvěle.
Tak jo.
Co si myslíte o Jamesově teorii, že Merritt měla hodně peněz?
Měla svěřenský fond.
Z něj čerpala peníze do chvíle, kdy zmizela.
Ale nevíme, co se stane, když umře.
Hádám, že peníze dostane William.
- Co přestat kurva jen hádat? - Nepomáháš.
A můžeš si laskavě sednout? Vypadáš jako uříznutá hlava.
Pořád se zlobíš kvůli té rehabilitaci?
- Nezlobil jsem se. - Málem ses zas rozbrečel.
- Trhni si. Mohls něco říct. - Dělali mi klystýr. I to chceš vědět?
Jo, zvedlo by mi to náladu. Ta ženská si myslí, že budeš chodit.
Myslí si, že mě rozhýbe. V tom je rozdíl.
I tak jsi mi to mohl říct.
Pokud ten účet nemůže spravovat William, tak kdo?
Spravoval by ho jeho poručník.
Říkala, že je jeho poručnice.
- To říkala. - Kdo to říkal?
- Tak to říkala. - Tak to říkala.
- Kam jdeme? A o kom mluvíte? - Řeknu ti to v autě.
Vyhrál jsem?
Haló?
Alice, pojďte dál.
Posaďte se, hned budu u vás.
- Máte tu pavučiny. - Technicky nejsou moje.
Klidně by na vaše pacienty mohl ze stropu spadnout pavouk.
To je možné.
Když vám lezou ve vlasech, prý to přináší štěstí.
Nemyslím si, že to je pravda.
Tipuju, že jste už četla ty noviny?
- Varovala jsem vás. - Nemáte mu snad pomáhat?
To by sem musel začít chodit.
- Cože? - Včera se neukázal.
Já se z něj zblázním.
Moc ráda bych to podškrábla a nechala ho na pokoji,
ale kdyby se něco stalo, odpovědnost bych nesla já.
- Dělá si, co chce. - To je váš problém.
Je dobře, že jste ho šoupla do té kobky,
protože nechat ho vzteklého běhat na veřejnosti…
Vždyť už napadl novináře.
Jenom ho strčil.
A co až strčí do podezřelého? Nebo do kolegy?
Co když ublíží sám sobě?
Carl dělá spoustu věcí, ale tohle by neudělal.
Jste si tím jistá?
Spoléháte na skulinku,
že odložené případy nejsou aktivní služba.
Ale to vás kouslo do zadku, ne?
Možná je to střet osobností.
- Jak to myslíte? - Že k vám nechodí.
Ne každý terapeut se hodí pro každého pacienta.
To je pravda.
Třeba bude Carl reagovat líp na jiného terapeuta.
To je možné.
Klidně se porozhlédněte po někom, s kým si sedne.
Jak ho znám, bude z toho hledání naprosto nadšený.
Jen se snažím být pragmatická.
No, tohle se mě naštěstí netýká.
Pozdravujte ho ode mě.
- Jdeme za paní Wallacovou. - Znám vás.
Promiňte, tam nemůžete.
Nechte je pracovat. Dejte jí o nás vědět.
- Nemáme domluvenou schůzku. - To nemáme.
Radši zavřete, doktorko.
Řeknete mi, čeho se to týká?
Sedněte si, prosím.
Proč umožňujete Williamovi Lingardovi, aby tu bydlel zadarmo?
Nic mu neumožňuju.
Jde o dohodu. On má kde bydlet
a já sleduju jeho stav v příznivějším prostředí.
- Příznivějším myslíte pohodlnějším? - Určitě.
Nikomu se nedaří ve velkoskladu, což je většina našich ústavů.
Williame?
To jste musela posbírat obrovské množství dat.
Je tu přece už čtyři roky.
Ano, spoustu dat.
A musím dodat, že Williamův stav se výrazně zlepšil.
Minule jste mluvila o zhoršení.
To jste mě špatně pochopil.
Svatý Mořic. Moc hezké.
Williame.
Řekla jste, že mi můžete zabránit s ním mluvit.
Že jste jeho poručnice.
To je pravda. Jsem.
A co přesně to znamená?
Ve zkratce to znamená,
že rozhoduju o důležitých věcech.
Třeba jak nejlépe naložit s jeho financemi?
Nevím, co tím sledujete.
Já si myslím, že víte.
- Nelíbí se mi, co naznačujete. - To je podle vás co?
Že kradu peníze svému pacientovi, což je naprosto absurdní.
To je krásný kousek.
- Co se tu děje? - Není mu dobře.
Musíte hned odejít.
- Policie. Přišli jsme ho zkontrolovat. - Tady nesmíte být.
- Co mu je? - To mě poser.
I když mám jako poručnice plnou moc,
můžu jenom kontaktovat správce majetku.
A to není nutné,
protože Williamovi zajišťuju plnou péči.
Ale správkyně majetku je bohužel čtyři roky nezvěstná.
Proto banka ustanovila advokáta, který funguje jako správce.
Jasně, banka v Jersey.
Ať je Jersey kdekoli.
- Rose, pomozte mi. - Zapomeňte.
Neptal jsem se vás na svolení.
Bude lepší, když ustoupíte.
Děkuju.
- Tak jo. - Obrátíme ho.
- Tak jo. - Pomalu.
Kdybych vaši kancelář prohledal,
jak vysoká je šance,
že tu najdu šeky nebo kartu na jméno Williama Lingarda?
Naprosto nulová.
Protože tuhle kancelář bez povolení prohledávat nebudete.
- To je zajímavá odpověď. - Proč myslíte?
Mohla jste říct jen „nulová“ a nechat to být.
Mám plnou moc a s ní i právo na držení těchto dokumentů.
Ale řekla jste, že Williamovu péči platíte vy
výměnou za ty znalosti, které nabízí.
Jen chci říct, že existují pravidla.
Kdybych vybírala peníze z jeho účtu,
musela bych je taky zaúčtovat.
Jasně, třeba jako servisní prohlídku Mercedesu SLC 250D z roku 2024.
Něco takového by spustilo okamžitý audit.
Ale klidně si poslužte.
Není tu rodina, takže ani nikdo, kdo by si něčeho takového všiml.
Určitě by si toho všimla banka.
Existují systémy, které je upozorní, pokud někdo překročí limit.
Kolik vašich pacientů jsou sirotci z bohatých rodin?
Odejděte, prosím.
Nejste jen drzý. Urážíte mě.
Jak to bude znít prokurátorovi,
až zjistí, že chvilku poté, co Merritt Lingardová zmizela,
ulovila jste jejího bratra a začala utrácet jeho peníze?
Vypadněte.
A až to zjistí všichni z vaší profese?
No ty vole.
To bude váš konec.
- Můj konec? - Ano.
Víte vůbec, kolik znám lidí z vaší profese?
Ne a je mi to u prdele.
Takže si tohle svoje morální rozhořčení
schovejte pro soud. Dobře?
- Zdrogovali ho. - Nic mu není.
- Dostal sedativa. - Proč?
Občas, když je rozrušený, dostane trochu thorazinu nebo haldolu.
Občas? Nebo než máme přijít? Kolik dalších pacientů jste nadopovali?
Úplně všechny.
Ty vole.
Kde je William?
- Doveďte ho do auta. - Nemáte právo…
Ne.
Vy už máte problémů dost.
Asi jste to neplánovala.
Tipuju, že to vyplynulo z péče o Williama.
Asi jste to zkusila a zjistila,
jak snadné to je, a pak si už nemohla pomoct.
A jako většina zpronevěřitelů
nejspíš spíte jako miminko, protože si říkáte, že si to zasloužíte.
Chci mluvit se svým právníkem.
Rovnou vám řeknu, že doufám, že toho nebudu litovat.
Nic si nezabalil, tak bude potřebovat kartáček a…
Jaspere!
Je možné, že tu byl Jasper?
Je to tak.
Prý si potřeboval vyzvednout pár věcí, ale odvážel si jenom bong.
Proč jsi mu neřekl, ať na mě počká?
Protože mi pořád opakuješ, ať si hledím svého.
Ne v situacích, ve kterých to má brzo bouchnout.
- Buď v klidu, byt nevybouchnul. - Mluvím o Jasperovi.
Tvoji metaforu jsem pochopil.
Špatný den?
Naser si.
No tak, pusť si zase ty vláčky.
Počkat. Taky tu bydlím.
To mi nemusíš připomínat.
- Můžu se strachovat. - A mně to může být fuk.
Musíš si ty věci začít řešit. Nesmíš je pořád odkládat.
Říká ten, kdo osm let dělá doktorát na téma Wittgenstein.
Téma je Kierkegaard. Nikdy neposloucháš.
Ale měl bys, protože jeho velké téma je,
proč ráno vstáváme.
Je to náš konkrétní důvod. Naše pravda.
- Chceš znát můj? - Ani náhodou.
Miluju svůj život.
Mám svoje studium, práci, kamarády, koníčky. Co ty?
Když máš kamarády a koníčky, proč jsi kurva pořád tady?
Taky si dám. Díky.
Ty jsi fakt kretén.
A abys věděl, chodím na kurz kreslení.
Potkal jsem tam krásnou ženu. Portugalku, možná Brazilku.
Flirtujeme spolu. Teda spíš já flirtuju. Neumí moc dobře anglicky.
Pointa je, že musíš najít svoji pravdu.
Pro dobro všech, ale hlavně pro moje.
Už jsi skončil? Byl jsem radši, když jsi citoval Yoko.
Jdi do prdele. Přemýšlej o tom.
Ty vole.
A neusínej na gauči. Probudíš se s ještě větší depkou.
- Kam jdeš? - Do čistírny.
Za chvíli zavírají.
Prádlo si zařizuj ve svém volnu. Tady se soustředíme na práci.
Jdu tam kvůli Merritt, ne kvůli sobě.
Dělám, co jsi mi nařídil. Hledám nudné a všední věci.
Což znamená?
- Řekneš, že je to blbost. - To asi jo.
Ale i tak to chci slyšet. Jinak tě odsud vykopnu
a ty se vrátíš k tomu, že děláš šaška těm zmrdům nahoře.
Carle, takové věci říkat nemůžeš.
Co? Šaška?
Ne, zmrdi.
V hospodě si to klidně říkej, ale v práci nesmíš.
- Na to jsou pravidla. - Chaucer taky nadával.
Ale žijeme v 21. století a ty nejsi Beowulf.
Beowulf? Napsal Canteburské povídky.
Povídej, ženo z Bath.
Prošla jsem Merrittiny staré účtenky a výpisy z účtu.
Ale tentokrát i rok zpětně. A objevila jsem něco zajímavého.
Všechny obchody byly blízko kanceláře.
Což dává smysl, protože tam, kde bydleli, nebylo vůbec nic.
Takže je logické,
že po práci nakupovala a zařizovala všechno potřebné.
Ale zaujalo mě jedno místo, kam šla.
Čistírna poblíž Cowgate, což je od kanceláře docela daleko.
Nejdřív mě to netrklo.
Merritt by si čistírnu pečlivě vybrala, protože měla drahé oblečení.
Musela by jim věřit,
že jí tam ty její hezké věci nezničí.
Ale tohle místo tomu neodpovídá.
Navíc se zdá, že tam šla jednou.
Do luxusní čistírny poblíž kanceláří chodila pořád.
Podle výpisů tam chodila roky.
Tak proč šla najednou jinam?
Navíc to bylo týden před jejím zmizením.
Vezmi i Akrama.
Super.
Konstábl Dixonová a konstábl Salim. Vy jste majitelka?
Ano.
- Jste Shirley Atkinsová? - O co jde?
Mám čtyři roky starou účtenku.
Možná mi o té zákaznici budete schopná něco říct?
Podívám se, ale pochybuju.
Tak dlouho záznamy neschovávám.
Co to má být?
- Víte, že ji znám. - Promiňte, ale…
Myslíte si, že vám tu svini pomůžu hledat?
Po tom, co provedla mojí Kirsty?
- Vy jste Merritt znala? - Kéž by ne.
- Byla zákaznicí? - To rozhodně ne.
Přišla se omluvit mně a Keithovi, ale nakonec se zalekla.
Ten den tu byl Danny, Kirstyin brácha.
Jak ho zahlédla, začala předstírat, že chce vyčistit kabát.
A odešla.
A nechala tu svůj kabát? Máte ho ještě?
Děláte si srandu? Spálila jsem ho.
- Za co se chtěla omluvit? - Na to se zeptejte mojí dcery.
Říkala jste, že se jmenuje Kirsty? Kde ji najdeme?
Je zavřená v Pentlands.
Ve vězení?
Tam ji dali ze Saughtonu, kde ji kvůli té svini málem zabili.
Konstábl Mark Gilbey. Pamatuješ si na něj?
- Měl bych? - Můj první parťák.
Měl výjezd.
Kvůli hluku před hospodou.
Rutinní záležitost, než někdo vytáhnul nůž.
Mark skončil na zemi v kaluži krve.
Přežil.
Ale v práci skončil.
Asi bych nejednala jinak,
ale i tak mě tížila vina.
A pořád tíží.
Ale nechtěla jsem být na jeho místě.
To jsem neřekl. Ne takhle.
Ale řekl jsi to.
Jsi v pohodě?
To bude věcí názoru.
Dnes jsem jich slyšela několik. Jsou tu i tací, které svírají obavy.
- Nic mi není. - Ne o tebe.
O jejich pověst.
Byl to novinář, který hledal senzaci. Přehnal jsem to.
Chtějí, abys odstoupil.
- To je tvoje rozhodnutí, ne? - Ano, je.
Takže pokud se stane něco dalšího, schytám to hlavně já.
Necháš je dostat se ti pod kůži?
Domněnky si nech.
Známe se dlouho, ale teď je to spíš důvod,
proč těm názorům naslouchat, ne je ignorovat.
Do toho dementního sklepa jsi mě poslala z nějakého důvodu.
Ano.
Abys pracoval v tichosti a neobtěžoval mě.
Sejde z očí, sejde z mysli.
A já dělám špinavou práci jiných.
O jaké špinavé práci mluvíš konkrétně?
Proč jsi dala případ Merritt Lingardové Fergusovi Dunbarovi?
Tipuju, že byl další na řadě.
- Proč se ptáš? - Ten případ byl na očích.
Vykazoval znaky, které tvoje nadřízené znervózňují.
Měl ho vést někdo schopný.
- Fergus byl schopný. - Tak proč jsi ho pak stáhla?
Nebyly žádné další stopy a potřebovala jsem ho jinde.
Jinde.
- Mimo budovu? - To byla jeho volba.
Měla jsem ho ráda.
A pak se najednou na Merritt zapomnělo.
- To není pravda. - Co se stalo?
Někdo ti zavolal a nařídil případ zavřít?
Jsem první žena, která tuhle práci dělá.
A ano, je to pro mě důležité.
Ale to i pro ty, co přijdou po mně.
Takže jsi souhlasila,
abys neohrozila své důležité postavení?
Tak to rozhodně nebylo. Nejsem žádný zkurvený zbabělec.
Když je potřeba, zatlačím. A to ty víš kurva dobře.
- Mám ti připomenout… - Nemusíš.
…kolikrát jsem ti už zachránila zadek?
Tady i venku.
Fajn, tenkrát jsi udělala chybu. A já ji mám teď napravit.
Chci, abys vyřešil ten případ,
ale nechoval se u toho jako psychopat.
- Zvládneš to? - To záleží.
Kryješ mi záda?
Jestli se musíš ptát, tak jsi mě neposlouchal.
A přestaň šířit tyhle nesmysly jako „měl jsem to být já“.
Dobrý den, Kirsty. Posaďte se.
Šijete na mě boudu? Poserete mi to podmínečný propuštění?
- Ne. - Za šest týdnů jdu ven.
- Jste vzorná vězeňkyně. - To teda jsem.
- Vrátíte se do čistírny? - Tak na to zapomeňte.
Chci odejít co nejdál odsud.
Začít znovu?
Zmizet.
- Bojíte se. - Jen blbec by se nebál.
Kdo vás v Saughtonu napadl?
Jelikož mě hned na začátku bodli do oka, neviděla jsem to.
Merritt Lingardová zmizela chvíli poté.
Jo, nechala jsem ji zabít.
- Odplata za to, že málem zabili mě. - Vážně?
Najala jsem si vraha. Sledoval ji na trajekt
a hodil přes palubu.
Tak je to vyřešené.
Nemáte zač.
Co?
Někdy se stane,
že někdo chce někoho vyděsit a donutit ho mlčet.
Ale někdy tuhle část přeskočí.
A rovnou je umlčí.
No a?
Když se podívám na vaše zranění,
vidím, že to nebylo varování.
Chtěli vás zabít.
Ale to vy dobře víte. Je rozumné, že se bojíte.
Něco víte.
Řekla jste jí o tom a věřila, že zařídí propuštění,
ale něco se stalo.
To si teda kurva pište.
Ta svině se na mě vykašlala.
- Co to bylo za informaci? - Nebudu svědčit u soudu.
Nikdy nepřiznám, co jsem viděla. Tohle už nikdy nehodlám slibovat.
Nedivím se vám.
Dobře?
Byla jsem nějakou dobu v azyláku pro ženský.
Než mě zatkli.
Potkala jsem jednu ženskou.
Nebyla tam dlouho, ale staly se z nás kámošky.
Prý ji její chlap málem zabil.
Seřezal ji na jednu hromadu.
Měla monokly a zlomený žebra.
Dokonce jí zlomil lícní kost.
Byla přesvědčená, že ji v tom azyláku najde, tak odešla.
A já už ji pak neviděla, ani si na ni nevzpomněla.
Dokud jsem ji neviděla ve zprávách.
Kvůli čemu?
Ten Merrittin případ.
Jak chlap zabil svou ženskou? Finch?
Ta ženská byla jeho manželka.
Andrea Finchová.
Řekla, že u soudu odsvědčím, že Andrea byla v azyláku,
a ona mi zařídí propuštění.
Ale ta svině na poslední chvíli změnila názor.
Prý nemůžu u soudu svědčit,
protože nejsem důvěryhodná.
Ale rozkřiklo se, že jsem s ní mluvila.
Tak jsem jí volala.
Řekla jsem jí,
že nejsem v bezpečí.
Že mi vyhrožujou.
Kdo to byl? Kdo po vás šel?
Takový dvě svině, co dostaly doživotí.
Přišly a mávaly přede mnou nožem, že jsem prý někoho nasrala.
- Kdo jim zaplatil? - Co já vím?
Dostanou prý 500 liber. Budou je mít v pytli na prádlo.
Proč by po vás někdo šel, když neví, že tu informaci máte?
Protože Finch tu má svoje lidi.
Ví, že jsme spolu mluvily. Takže mi musíte pomoct.
A co Merritt udělala?
Odkud voláte?
Z mobilu.
Z pašovaného mobilu?
Co na tom kurva sejde? Poslouchala jste mě?
Říkala jsem, že nic nezmůžu.
Ty píčo jedna zkurvená.
Jste sjetá?
Jsem strachy bez sebe.
Jste sjetá?
A co tu mám kurva dělat?
Kristepane.
Pověsila to.
A co jsem měla dělat?
Bez Kirstyiných důkazů jste mě nechal na holičkách.
Ona by vám nepomohla.
Naopak by to ještě zhoršila.
Kirsty Atkinsovou pobodali.
Panebože.
- Je to hodně zlé? - Netuším.
Žije, ale je v kómatu.
Kirstyin život je kombinace mnoha špatných rozhodnutí.
Žádná z nich se netýká vás.
To řekněte její rodině. Určitě se jim uleví.
První rána šla do oka, druhá jí propíchla plíci.
Třetí jen o pár milimetrů minula srdce.
Tři rány, dvě se trefily. Třetí byla jenom o fous.
Nebýt to ve vězení, viděl bych to na profíka.
A kde asi všichni profíci jsou?
Sam Haig, prosím?
- Kirsty! - Haló?
Dobře.
- Merritt? - S tím rozhovorem souhlasím.
Řekněte mi kde a kdy.
Překlad titulků: Sebastian Jágr