-Paul Evans? -Undskyld, men jeg vil ikke købe noget.
-Jeg har ikke råd. -Vi vil købe noget.
-Sam Haig. -Hvad med ham?
-Var det dig, der fandt ham? -Ja.
Han er indblandet i en sag, vi arbejder på.
-Sam døde for fire år siden. -Den 26. september.
Merritt Lingard forsvandt den 27. september.
-Okay. -De var i et forhold.
Hvilket forhold?
Det er det, vi vil vide.
Er det adrenalinen? Faren?
Nej, klatring kræver fokus. Det er mere som meditation.
-Meditation hængende fra en klippe? -Ja.
Man skal prøve det for at forstå det.
-Er nogen af dem Haig? -Ja.
-Hvem er Haig? -Her.
Glad fyr?
Han var vred over, jeg tog det.
-Må jeg tage det? -Ja.
Tak. Hvordan fandt du ham?
Jeg tog derop tidligt for at tage billeder til hjemmesiden.
Jeg så Sams bil på parkeringspladsen.
Hvor tidligt?
Før porten var åben.
Jeg havde en nøgle,
men Sams bil måtte have været låst inde natten over.
Ved du, hvordan han faldt?
Nej, men han brød min hovedregel. Aldrig at klatre alene.
Hvorfor?
Måske havde han set for mange Alex Honnold-videoer
og besluttede at prøve friklatring.
Som en anden idiot. Værsgo.
Tak.
Kunne han lide at tage risici?
Sam? Hele hans liv var en stor risiko.
Han foretrak ordet "eventyr".
Han hævdede at have brug for distraktion.
At han kedede sig med sine mordefterforskninger.
Utroligt nok.
-Kunne du ikke lide ham? -Jo.
Jeg brød mig ikke om hans venskab med Paul.
-Hvorfor? -Han var psykopat.
-Chloe. -Det var han.
Da jeg hørte, han var faldet, var jeg lettet over, Paul ikke med.
Han vidste, du ikke ville have ham her.
-Ja, for han var her altid. -Han var ensom.
-Man ligger, som man har redt. -Var han ansvarlig for sin egen død?
Det var uundgåeligt.
Jeg ved ikke, om Sam havde et forhold til hende…
-Merritt Lingard. -Ja, hende Merritt.
Var det personligt, nævnte han det ikke.
Var det professionelt, ville han aldrig nævne det.
Vi ved det ikke endnu.
Nævnte han nogen? Andre venner? Familie? Kæreste?
Han var ensom.
Når han ikke arbejdede, klatrede han.
Ja, med Paul.
Okay.
Vi har brugt nok af jeres tid. Tak.
Hvor ofte klatrede Sam på klippen?
En gang om ugen.
På en bestemt dag eller…
Som regel sidst på dagen.
Hvor lang tid tager det at nå toppen?
Det tog Sam 45 minutter.
-Længere, hvis han friklatrede. -Hvorfor?
Man er forsigtig uden et reb.
-Tak. -Ja.
Han klatrede helt derop uden reb.
Ens første tanke er ikke mord, men: "Hvad fanden forventede du?"
Der er skilte overalt med parkens åbningstider,
og med at porten bliver låst, så man ikke kan køre ud i bil.
-Han ignorerede dem. -Sam Haig faldt en søndag.
Han blev ikke fundet før mandag,
da Paul Evans så hans bil på parkeringspladsen.
Haig klatrede her hver uge.
Det tager 45 minutter, eller en time hvis man friklatrer.
Jeg forstår.
Han vidste, han ikke kunne nå det. Hvorfor gjorde han det?
Enten var han bindegal, som hun sagde, eller også blev han skubbet.
Hvorfor?
Jeg ved det ikke, men svaret skal findes i hans forhold til Merritt, ikke her.
Han havde ingen bilnøgler.
Hans bil var låst, tasken til hans udstyr var i bilen,
men ingen nøgler blev fundet.
Ikke i skabene i klatrecentret,
ikke på hans person, ikke i nærheden af hvor han faldt.
Enig. Noget er galt.
Noget er helt klart galt, ligesom det var med Merritt.
Hvor jeg kommer fra,
bliver åbenlyse fakta ikke overset på grund af inkompetence.
AFDELING Q
SAM HAIGS FJENDER
-Sam Haig. Du kom. -Jeg bliver ikke.
Lad min assistent være i fred.
-Sagde Sabrine det? -Nej, det siger jeg.
Okay.
Jeg taler ikke med journalister om mit arbejde.
Forstået. Nå.
Tak, fordi du selv sagde det til mig.
Jeg kan lige så godt få noget at spise. Løgsuppen skulle være fantastisk.
-Du skriver ikke portrætter. -Ikke længere.
-Du dækker organiseret kriminalitet. -Ja.
Hvorfor så skrive om mig?
Det var ikke min idé. Som du sagde, er du ikke noget for mig.
-Det blev foreslået på et møde. -Nå.
Min redaktør så dig komme med en udtalelse på tv.
Du talte om, at ingen går rigtig fri, og han tænkte, du var værd at skrive om.
-Ikke dig. -Jeg gjorde, hvad jeg gør.
-Jeg fandt noget interessant. -Men?
Det er det, jeg ikke kunne finde noget om, der er mest interessant.
-Hvad? -Din baggrund.
-Især Mhòr. -Hvad med Mhòr?
Du taler ikke om det.
Du taler om universitetet. Du taler om arbejde.
Jeg kan ikke finde noget, hvor du taler om dig.
Det er ikke så interessant.
Gad vide.
Jeg udstiller ikke mit privatliv.
-Det er privat. -Du vil forblive et mysterium.
Sam. Drop det.
Lad os droppe skuespillet og være ærlige.
Du tror, der er noget råddent i min afdeling.
Noget med organiseret kriminalitet?
Det er derfor, du ville mødes med mig. Du vil se mig an.
Jeg ville gøre det samme.
Passer det?
Er noget råddent i Danmark?
Jeg har ingen anelse, men det må du have, siden du spørger.
Din far er fisker.
Du ved, at en båd med et svagt punkt i skroget
er en båd med en lækage.
I den fantastiske metafor er jeg så det svage punkt eller lækagen?
-Måske er du bare på en utæt båd. -Du er mysteriet.
-Er jeg? -Mere som et fantom.
En masse forsidehistorier, en masse priser,
men ingen biografi.
Ingen sociale medier. Ingen nye billeder.
Jeg ser tyk ud på dem.
I lyset af, hvem og hvad du skriver om, bør du nok være forsigtig.
Kun hvis jeg vil leve videre.
Jeg kan ikke være mit eget emne.
I den forstand er du og jeg i samme båd så at sige.
Nyd din suppe, mr. Haig.
Hallo?
-Hej. -Har du brug for hjælp?
Det ville være rart. Tak.
Bare…
-Hvor skal det hen? -Derover.
-Åh gud. -Det er tungere, end det ser ud.
Det er omvendt.
Okay. Jeg tager det.
Ja.
-Har du fat? -Ja.
Fedt. Tak.
-Jeg leder efter… -Vent.
Okay.
Jeg leder efter Carl.
Angående…
Vi havde en aftale, som han missede,
så jeg vil fortælle ham, hvad jeg synes om det.
Hvem er du?
Rachel Irving, jeg arbejder med HR.
-Dr. Sonnenbergs vikar. -Du burde være kriminalbetjent.
Jeg hørte Carl sige til nogen, at du så godt ud, så…
Er det et urinal?
Kommer Sally tilbage?
Dr. Sonnenberg.
Det tror jeg ikke.
Gik du hos hende?
På grund af din OCD?
Ikke længere. Jeg var hos hende en eller to gange.
Måske lidt mere, men det er længe siden.
Hun var sød.
Jeg havde lidt PTSD.
Sammen med OCD.
Lidt ADHD. BED.
Ramt af hele alfabetet.
Hårdt ramt. Ja.
Hjalp tennisboldene?
Ikke rigtig, men hun virkede meget ivrig, så…
-Jeg har et fast håndtryk nu. -Hvordan har du det?
Bedre.
Ikke helt godt. Jeg får stadig tilbagefald, men…
-Ja. -Det er okay.
-Du behøver ikke tale om det. -Tak.
-Det ligner en stor sag. -Ja.
Jeg troede, han overdrev.
Nej, Carl lyver ikke.
Ikke om de store ting. Kun om sig selv.
Det er menneskeligt, ikke? Vi beskytter os selv.
Jeg ser det som menneskeligt at være ubeslutsom, skuffet og deprimeret.
Hvad hedder du?
Rose.
Rose, vi har kun lige mødt hinanden,
men en mørk kælder er nok ikke det bedste sted for dig.
Jeg har vist mødt hende engang, Merritt Lingard.
-På jobbet? -Til en fest med en ekskæreste.
Advokater kender hinanden.
-Hvordan var hun? -Reserveret.
Jeg bør komme afsted. Hvis du ser Carl…
Jeg var i en biljagt, hvor vi ramte en fodgænger.
Ferry Road? Pensionist?
Det gør mig ondt. Jeg husker det.
Også mig. Det er problemet.
Hvad var din besked til Carl?
Det er lige meget. Han ignorerer den alligevel.
Han føler sig ansvarlig.
For hvad?
Alt.
Det var rart at møde dig, Rose.
Du lavede ikke sjov med det håndtryk.
Det er ikke så usædvanligt.
Sam Haig mødte mange af sine kilder på hoteller.
Forsvandt de derefter?
Eller dagen efter Sams død?
Det ved jeg ikke.
Arbejdede han på en historie om Merritt, der også satte hende i fare?
I så fald vidste jeg intet om det, men det er heller ikke så usædvanligt.
-Du var hans redaktør. -Jeg vidste ikke, hvad han arbejdede på.
Sam arbejdede under radaren.
-Hvordan? -Jeg talte med ham, men så ham sjældent.
Han boede afsides, brugte en taletidstelefon.
Jeg ved ikke, om han hed Sam Haig.
Vi holdt afstand til hinanden.
Du må have vidst, hvad han arbejdede på.
Han fortalte mig det først, når han var klar.
-Tog han noter? -Sikkert.
Jeg ved ikke, hvor de er.
Det er noget, der døde med ham, hvilket nok var det bedste.
-Var du ikke nysgerrig? -Jeg var fandens nysgerrig.
Vi gjorde en stor indsats for at finde noget af hans arbejde,
men vi fandt intet.
Det er underligt.
Ikke hvis man kendte de mennesker, Sam omgikkes.
Kan en af dem have skubbet ham?
Det lyder måske overraskende fra en som mig,
men ikke alt er en sammensværgelse.
Som Freud sagde, er en cigar nogle gange bare en cigar.
-Nogle gange er den en stor, dunkende… -Mange tak for din tid.
Tak.
Jeg ville ringe og vise dig vores nye hjem.
Ja, det er rigtigt. Vi er nede i kælderen.
Masser af lagerplads.
Hjelme. Glem ikke dem.
Det er chefens skrivebord, Akrams skrivebord og mit skrivebord.
Herovre har vi badeværelset.
Vi har nogle dejlige brusebade,
en ulækker vask
og nogle så klamme toiletter, at rotterne undgår dem.
Jeg anede ikke, det var hernede.
Det er før min tid.
Må jeg få en serviet?
Undskyld, jeg brød sammen forleden dag.
-Tak for opmuntringen. -Er det tavlen?
Ja. Vil du se den?
Nej, jeg vil se urinalerne. Ja, jeg vil se den.
-Hvad er der med skarven? -Hvad?
Skarven. Fuglen på hatten.
Det er en boobrie.
Nej. Det er en skarv. En rigtig fugl.
Det er ikke en myte, der lever i søer og spiser oddere.
-Spiser fugle oddere? -Ikke de rigtige. Den ændrer form.
Nogle gange er den et kæmpe blodsugende insekt.
-Virkelig? -Ja.
Det er ikke en boobrie, men en skarv.
-Hvordan ved du det? -Jeg er fisker. Jeg var fisker.
Hvad laver den på tavlen?
Uanset hvilken fugl det er, åd den måske Merritt.
Hvad?
William Lingard så nogen med den kasket to gange.
-På båden og derhjemme. -Derhjemme?
Åbenbart luskede nogen rundt i huset.
-Hvorfor "åbenbart"? -William kan ikke tale.
Han tegnede den her, efter han flygtede fra Egley House,
og den her, lige før hun forsvandt.
Kan du scanne og sende begge sider til mig?
Okay.
Kommissær. Dennis Piper. Jeg var til pressekonferencen.
Godt for dig.
-Har du hørt nyheden? -Hvilken nyhed?
Om betjent Andersons forlovede. Betjenten fra Leith Park.
Jeg ved, hvem han var. Hvad med hende?
Hun fødte i dag. En lille pige. Nogen kommentarer?
Ja. Skrid.
Ingen besked til hende? Hvad med en undskyldning?
Hun giver dig skylden, Morck. Hun siger, det burde have været dig.
Måske burde det.
Carl.
Carl er ikke hernede.
Det ved jeg. Han holder fri lidt.
Selvfølgelig. Gennemgå det her for mig.
Jeg bør lade kriminalkommissær Morck…
Gennemgå det for mig.
Ja.
Ud over at se på hendes færden i ugerne før hun forsvandt,
prøver vi at forstå, hvem Merritt Lingard var.
Hvem var hun?
Hun var kontroversiel.
Det er ikke meget.
Ikke endnu. Nej.
Der var en hændelse i Lingard-familiens hjem.
En hændelse?
Åbenbart.
En ung mand, der havde besat huset med to kvinder,
blev indlagt med et knust luftrør.
-Det lyder smertefuldt. -Drop det.
-Jeg knuste ikke hans luftrør. -Det sagde jeg ikke.
Jeg knuste det ikke, jeg maste det kun.
Jeg kunne have knust det, men så ville han ikke kunne tale.
Hvor har du lært den slags?
Jeg voksede op i en barsk del af Syrien.
Er det hele ikke barsk?
Noget af det er meget smukt.
Du er ikke i Syrien. Du er ikke politimand.
-Javel. -Du er her for at hjælpe Carl.
Det er en sand fornøjelse.
Hvis der skulle ske noget, mens du leger politimand,
såsom at mase, men ikke knuse, folks halse,
kommer vi alle i store vanskeligheder.
Selvfølgelig. Jeg forstår.
Godt. Hold mig orienteret.
DET BURDE HAVE VÆRET MIG
For helvede.
Du bør klage til dine PR-folk.
Ikke igen.
Her er nogle gode kirurger. De kan sy din mund sammen.
Du kunne også sige:
"Tak, Carl, du er fantastisk. Tak for min splinternye computer."
"Alt for dig, Hardy. Værsgo."
Du fik Rose til at aflevere den.
Hun er trist, og I to er perlevenner.
Hun er kun trist, fordi du er led.
Jeg kan sikkert få medicin mod det her.
-Hun prøver at imponere dig. -Næppe.
-Du kan lade som om. -Det var du altid bedre til.
Jeg var bedre til alt.
For det første…
…er det en skarv.
-Jeg tager dit ord for det. -Hvad er det?
-Det ligner et logo. -Elementært, Sherlock.
-Hvis? -Vi fandt intet.
Heller ikke mig.
Det er en lettelse, at du tjekker mit arbejde.
Jeg gør det.
Jeg har et motiv til, hvorfor nogen tog hende.
-Hun og Haig gjorde nogen vred. -Et andet motiv.
Sig frem.
Det er hovedmotivet i menneskehedens historie.
-Kærlighed? -Penge.
Gå tilbage til dine fugle, for familien var flad.
Jamie Lingard var flad.
Lila Lingard, født Lila Graham, var rig. Hendes familie havde penge.
Hvorfra?
Døde slægtninge. Det er Storbritannien.
Jeg formoder, at du sporede hendes kreditkort.
-Du formoder rigtigt. -Og?
Det er knyttet til en konto i Channel Islands Bank på Jersey,
hvor sporet desværre forsvandt, ligesom de rige røvhullers penge.
Er det dit geniale motiv?
Nogen tog Merritt for at stjæle hendes penge?
Genialt, Watson.
-Godmorgen, James. -Dr. Loo, er det allerede onsdag?
Din seneste MR-scanning var så lovende, at jeg ville tilføje en session.
-Fandens. -Vil du ligge i sengen hele dagen?
Det er hans yndlingsting.
Hvem er du? Hvorfor afbryder du min session?
Carl, min ekspartner.
-Er du bøsse? -Politi.
Du skulle have sagt "partner i politiet".
Man må hjælpe folk med at fortolke den slags.
Prøver I rehabilitering? Lægen sagde, der ikke var mere at gøre.
Du er en sand solstråle.
Jeg er også læge.
Som jeg fortalte James i sidste måned, kender hans anden læge ham ikke så godt
og ved derfor ikke, at han måske kan komme til at gå igen.
-Måske. -Det kommer an på helingen.
-Det ser godt ud. -Indtil videre.
-Har du været i gang længe? -Nej.
Jeg starter få dage efter operationen.
Dage? Okay.
Venter man for længe, glemmer kroppen sig selv.
Rehabiliteringen har været produktiv.
Med rehabilitering mener dr. Loo,
at hun ser mig falde og bande over hende hver dag.
Jeg griner ikke, og du bander ikke. Du ved, hvad der sker.
-Hov. -Fremskridt.
Kan du mærke det?
Lidt.
Værsgo at gå.
Ja.
Farveller.
Værsgo at slå ham.
Carl, Moira vil se dig.
-Hørte du, hvad jeg sagde? -Hun så mig.
Det er tit kedelige, ubetydelige detaljer, der fører til opklaring af en sag.
Dagligdags ting eller afvigelser fra dem.
Det er svært at rekonstruere en persons liv efter fire år,
så vi fokuserer på begivenhederne lige før forbrydelsen,
men i dette tilfælde må vi gå længere tilbage…
For helvede, Carl.
…og se på…
Drop forelæsningen om kriminologi. Jeg falder i søvn.
Kom til sagen. Pengene.
Jeg skal være mentor.
Du gør det fantastisk.
Okay.
Hvad synes I om Hardys "Merritt havde penge"-teori?
Hun havde en fond.
Hun brugte penge fra fonden, lige indtil hun forsvandt.
Hvis Merritt dør, gætter vi på, at pengene går til William.
-Det er mange gætterier. -Du hjælper ikke.
Kan du sætte dig op? Du ligner et afhugget hoved.
Er du stadig sur over det med rehabiliteringen?
-Jeg var ikke sur. -Du var på grådens rand.
Rend mig. Du burde have sagt det.
Jeg fik et lavement. Bør jeg sige det?
Det ville have muntret mig op. Hidsigproppen tror, du kan gå.
Hun tror, jeg måske kan bevæge mig.
Det havde været rart at vide det.
Hvis William ikke kunne forvalte fonden, hvem ville så gøre det?
Den ville blive forvaltet af hans værge.
Hun sagde, hun var hans værge.
-Det gjorde hun. -Hvem er "hun"?
-Med de ord. -Med de ord.
Hvor skal vi hen? Hvem er "hun"?
Jeg siger det i bilen.
Vinder jeg?
Hallo?
Alice, kom ind.
Find dig til rette. Jeg kommer straks.
-Du har spindelvæv. -De er ikke rigtig mine.
En edderkop kan falde ned fra loftet på en af dine patienter.
Muligvis.
Jeg har hørt, at edderkopper i håret bringer lykke.
Det tror jeg ikke.
Du har vel set avisen?
-Jeg advarede dig. -Skal du ikke hjælpe ham?
I så fald skal han komme her.
-Hvad? -Han kom ikke i går.
I guder, Carl.
Jeg ville gerne bare blåstemple ham,
men hvis han bliver utilregnelig, får jeg skylden.
-Han er utilregnelig. -Op til dig.
Jeg forstår, du gemte ham i kælderen, for at lukke ham ud med al den vrede…
Han overfaldt en journalist.
Han skubbede ham.
Hvad hvis han skubber en mistænkt? Eller en kollega?
Eller skader sig selv?
Carl ville aldrig gøre sådan noget.
Er du sikker?
Du forlader dig på, at uopklarede sager ikke er aktiv tjeneste, men…
Det har givet bagslag, ikke?
Måske er det jeres personligheder.
-Hvad mener du? -At han ikke kommer.
Ikke alle terapeuter passer til alle patienter.
Det er sandt.
Måske vil Carl reagere bedre på en anden terapeut.
Måske.
Du kan jo prøve at finde en, han kommer overens med.
Jeg er sikker på, at Carl gerne vil hjælpe dig.
Jeg prøver at være pragmatisk.
Det er dit show.
Sig tatty-bye fra mig.
-Kriminalkommissær Morck. -Det ved jeg.
I må ikke gå derop.
Lad dem være. Ring til dr. Wallace.
-Vi har vist ikke en aftale. -Nej.
Luk døren, doktor.
Hvad drejer det sig om?
Sæt dig ned.
Hvorfor tillader du William Lingard at bo her gratis?
Jeg tillader ham ikke noget.
Han får et hjem,
og jeg får bedre mulighed for at observere ham.
-Bedre for ham? -Helt sikkert.
Ingen trives i et lager, som de fleste af vores institutioner er.
William?
Du må have samlet en masse data i løbet af de sidste fire år.
En del. Ja.
Lad mig tilføje, at Williams tilstand er markant forbedret.
Du sagde, at den var forværret.
Du må have misforstået mig.
Sankt Moritz. Dejligt.
William?
Du forbød mig at tale med William, fordi du sagde, at du var hans værge.
Det er sandt.
Hvad betyder det?
Det betyder, at jeg træffer vigtige beslutninger for ham.
Såsom forvaltning af hans økonomi?
Jeg er ikke med.
Du er vist helt med.
-Jeg kan ikke lide, hvad du antyder. -Hvad er det?
At jeg stjæler penge fra en af mine patienter.
Det er absurd.
Den er flot.
-Hvad sker der? -Manden har det ikke godt.
Du skal gå nu.
Politi. Vi skal se ham.
Jeg er ligeglad. I må ikke være her.
-Hvad er der galt med ham? -For helvede.
Selvom jeg har fuldmagt,
må jeg kun kontakte formueforvalteren.
Det har jeg ingen grund til, for jeg står for Williams pleje.
Formueforvalteren har været forsvundet i fire år.
Derfor har banken udnævnt en advokat til at fungere som formueforvalter.
Ja. Bank of Jersey.
Uanset hvad. Ja.
-Rose, hjælp mig. -Absolut ikke.
Jeg bad dig ikke om lov.
Hør her. Det er bedst, du træder til side.
Tak.
-Godt. -Lad os vende ham.
-Okay. -Forsigtig.
Hvis jeg gennemsøger kontoret,
vil jeg så finde et checkhæfte eller bankkort i William Lingards navn?
Nej.
Du kan ikke gennemsøge kontoret uden en kendelse.
-Det er et sjovt svar. -Hvad mener du?
Du kunne bare have sagt "nej".
Som fuldmagtshaver har jeg ret til at have de dokumenter.
Du fortalte, du betaler for Williams pleje til gengæld for den viden, han giver dig.
Jeg siger bare, at der er regler.
Hvis jeg hævede penge fra Williams fond, skulle jeg dokumentere udgifterne.
Såsom årlig service af en Mercedes SLC 250D fra 2024.
Det ville udløse en øjeblikkelig revision.
Mor dig bare.
Uden familie til at klage ville ingen opdage det.
Banken ville opdage det.
Det udløser en advarsel, hvis nogen overskrider beløbsgrænsen.
Hvor mange af dine patienter er enebørn fra rige familier?
Vær venlig at gå nu.
Du er direkte uforskammet.
Hvordan vil det se ud i en anklagers øjne, at kort efter Merritt Lingard forsvandt,
kom du og tog hendes bror, der så begyndte at bruge sine penge?
Gå med dig.
Når de fine folk i din verden finder ud af det…
For fanden.
…så er du færdig.
Er jeg færdig?
Ved du, hvem jeg kender i din verden?
Nej, og jeg er skideligeglad,
så gem din forargelse til din retssag, okay?
-De har bedøvet ham. -Han har det fint.
-Han er blevet bedøvet. -Hvorfor?
Hvis han er ophidset, får han nogle gange lidt beroligende.
Nogle gange? Eller lige før vi kom? Hvor mange andre patienter bedøvede du?
Allesammen.
For helvede.
Hvor er William?
-Få ham ind i bilen. -Du har ikke ret…
Nej.
Du er i nok vanskeligheder.
Du planlagde det nok ikke.
Jeg tror, at det udviklede sig, mens du passede William,
og at da du først fik smag for pengene, kunne du ikke stoppe.
Som de fleste bedragere
sover du sikkert godt om natten ved tanken om, at du fortjener det.
Jeg vil tale med min advokat.
Få mig ikke til at fortryde det, okay?
Jeg har ikke pakket noget, så han får brug for en tandbørste og en…
Jasper!
-Var det Jasper, jeg så? -Ja.
Han sagde, han havde brug for et par ting, men jeg så kun en bong.
-Hvorfor bad du ham ikke vente på mig? -Du bad mig blande mig udenom.
Ikke når du kan se en tikkende bombe.
-Lejligheden eksploderede ikke. -Jeg talte om Jasper.
Jeg forstod metaforen.
-Hård dag på arbejde? -Rend mig.
Bare tænd for børnetimen igen.
Vent. Jeg bor også her.
Jeg har ikke glemt det.
-Jeg er bekymret. -Jeg er ligeglad.
Tag dig sammen. Du kan ikke blive ved at udskyde det.
Siger manden, der er otte år om en ph.d. om Wittgenstein.
Det er Kierkegaard. Hører du aldrig efter?
Det burde du, for Søren taler om grunden til at stå op om morgenen.
Vores egen grund. Vores egen sandhed.
-Vil du høre min? -Ellers tak.
Jeg elsker mit liv. Jeg har mine studier, venner og hobbyer.
Hvad med dig?
Hvis du har venner og hobbyer, hvorfor er du her så altid?
Ja tak.
Godt kast, narrøv.
Til orientering går jeg til croquistegning.
Jeg har endda mødt en dejlig kvinde der. Portugisisk eller brasiliansk.
Vi har flirtet. Jeg har flirtet. Hendes engelsk er ikke så godt, men…
Du har brug for at finde din egen sandhed, Carl.
For alles skyld, men især min.
Er du færdig? Jeg foretrak, da du citerede Yoko.
Tænk over, hvad jeg sagde.
Pokkers.
Fald ikke i søvn på sofaen. Du vågner mere deprimeret.
-Hvor skal du hen? -Vaskeriet.
Før det lukker.
Vask dit tøj i din fritid. Der er arbejde at gøre.
Det er ikke mit tøj. Det er Merritts.
Jeg gør, som du sagde. Jeg ser på de kedelige hverdagsting.
Hvad mener du?
Det lyder dumt.
Det gør det helt sikkert, men hvis du ikke siger det, fyrer jeg dig,
og du ryger tilbage til dit job som hofnar for pikhovederne ovenpå.
I guder, Carl. Du kan ikke sige den slags.
"Hofnar"?
"Pikhoved."
Det er fint at sige det på pubben, men ikke på arbejdet.
-Der er regler. -Chaucer bandede også.
Det er ikke gamle dage, og du er ikke Beowulf.
Beowulf? Chaucer skrev Canterburyfortællingerne…
Bare sig det, Enken fra Bath.
Jeg gennemgik Merritts kvitteringer og kontoudtog igen,
men denne gang gik jeg tilbage et år, og jeg så et mønster af en slags.
Alle butikkerne var tæt på retsbygningen,
hvilket giver mening, for der er ingen butikker ved hendes hjem.
Hun handlede og ordnede sine andre ærinder efter arbejde,
men et sted, et vaskeri ved Cowgate, var ikke i nærheden af retsbygningen.
Først tænkte jeg ikke over det.
Merritt var nok sart med sit tøj, fordi det var så pænt,
så hun valgte et sted, hvor de passede godt på pæne ting,
men det var ikke den slags sted.
Hun gik kun derhen én gang
og brugte ellers et fornemt sted i nærheden af arbejdet.
Hun havde brugt det i årevis, så hvad lavede hun det andet sted?
Det var kun en uge, før hun forsvandt.
Tag Akram med.
Fedt.
Kriminalassistent Dixon og kriminalassistent Salim.
-Er du indehaveren? -Ja.
-Er du Shirley Atkins? -Hvad handler det om?
Jeg har en fire år gammel kvittering.
Kan du fortælle mig om kunden?
Lad mig se, men jeg tvivler.
Jeg har ikke så gamle optegnelser.
Hvad vil I? Selvfølgelig ved jeg, hvem det er.
-Undskyld… -Skal jeg hjælpe med at finde den kælling?
Efter det, hun gjorde mod Kirsty?
-Kendte du Merritt? -Forbandede kælling.
-Var hun kunde? -Nej.
Hun kom for at sige undskyld, men mistede modet.
Danny, Kirstys bror, arbejdede den dag.
Hun så på ham og lod, som om hendes frakke skulle renses,
og styrtede ud.
Efterlod hun sin frakke her? Har du den stadig?
Laver du sjov? Jeg brændte den.
-Hvad ville hun undskylde for? -Spørg min datter.
Kirsty, ikke? Hvor kan jeg finde hende?
Inde i Pentlands.
Fængslet?
Hun blev overført, da Merritt Lingard nær fik hende dræbt i Saughton.
Betjent Mark Gilbey. Kan du huske ham?
-Burde jeg det? -Min første partner.
Han var på vagt. Optøjer uden for en pub.
Det virkede ikke alvorligt, før nogen trak en kniv,
og Mark lå på jorden i en blodpøl.
Han overlevede, men han forlod styrken.
Vi kunne ikke have gjort det anderledes, men jeg følte mig skyldig.
Det gør jeg stadig.
Jeg har aldrig ønsket, at det var mig.
Det sagde jeg ikke. Ikke ligefrem.
Det gjorde du faktisk.
Er du okay, Carl?
Der er delte meninger.
Jeg hørte flere i dag. Der er nogle, der bekymrer sig.
Jeg har det fint.
Ikke om dig, om deres ry.
Det var en journalist, der var ude efter en historie.
Jeg overreagerede.
De vil have dig fjernet.
-Er det ikke din beslutning? -Jo.
Hvilket sætter mig på øretævernes holdeplads.
Du lytter ikke til dem, vel?
Lad være, Carl.
Vi har kendt hinanden længe, men der er hold i de meninger.
Du gemte mig væk i kælderen af en grund.
Ja, så du kunne passe dit arbejde uden at genere mig.
Ude af øje, ude af sind, mens jeg laver en andens beskidte arbejde.
Hvilket beskidt arbejde?
Hvorfor gav du Merritt Lingard-sagen til Fergus Dunbar?
Han stod nok for tur.
-Hvorfor? -Det var en højtprofileret sag.
Den slags sag, som dine overordnede ville bemærke.
Det kræver den bedste, ikke?
-Fergus' efterforskning var grundig. -Hvorfor tog du ham af sagen?
Der var ingen spor, og jeg skulle bruge ham et andet sted.
Et andet sted. Et sted væk herfra?
Det var hans valg, ikke mit. Jeg kunne lide Fergus.
Pludselig glemte alle Merritt Lingard.
-Ikke alle. -Hvad så?
Blev du ringet op om natten? Bad nogen dig droppe den?
Jeg er den første kvinde, der har haft dette job.
Det er vigtigt både for mig og for alle, der kommer efter mig.
Gik du med til det for ikke at bringe din vigtige stilling i fare?
Det er ikke det, jeg siger. Jeg er ikke en kujon.
Jeg skubber, når jeg skal skubbe, og det ved du godt.
Har du glemt…
Nej.
…at jeg har reddet dig ved mere end én lejlighed?
Herinde, derude.
Du begik en fejl dengang, og nu skal jeg råde bod på den.
Nu skal du opklare sagen uden at opføre dig som en vanvittig.
-Er det muligt? -Måske.
Bakker du mig op?
Hvis du spørger mig, har du ikke hørt efter.
Hold op med at sige vrøvl som: "Det burde have været mig."
Hej, Kirsty. Sæt dig ned.
Er det en fælde? Vil I forhindre min prøveløsladelse?
-Nej. -Jeg er ude om seks uger.
-Du er en eksemplarisk fange. -Fandme ja.
-Vil du tilbage til vaskeriet? -Jeg har fået nok af vasketøj.
Jeg tager så langt væk, jeg kan.
-Vil du starte forfra? -Forsvinde.
Du er bange.
-Jeg er ikke dum. -Hvem angreb dig i Saughton?
De stak mig i øjet som det første, så jeg så det ikke.
Merritt Lingard forsvandt ikke længe efter.
Ja, for jeg fik hende dræbt.
-Hævn for næsten at få mig dræbt. -Virkelig?
Jeg hyrede en lejemorder, der smed hende over bord fra en færge.
Sagen er opklaret.
Det var så lidt.
Hvad?
Nogle gange prøver folk at skræmme nogen til at være tavse.
Nogle gange springer de den del over og gør dem tavse.
Okay.
Når jeg ser på dig og dine skader, ville de ikke advare dig.
De ville dræbe dig.
Du ved det. Du er bange med god grund.
Du ved noget.
Du sagde det til Merritt i håb om at blive løsladt,
men der skete noget.
Ja, der skete noget.
Hun lod mig i stikken.
-Hvad var der, du vidste? -Jeg vidner ikke i retten.
Jeg indrømmer ikke noget. Det lover jeg aldrig igen.
Jeg bebrejder dig ikke.
Okay?
Jeg var på et kvindehjem et stykke tid.
Før jeg blev anholdt.
Jeg mødte en kvinde.
Hun var der ikke længe, men vi blev venner.
Hendes mand havde forsøgt at dræbe hende. Han tævede hende.
Hun fik blå øjne og brækkede ribben. Han brækkede hendes kindben.
Hun var overbevist om, han ville finde hende, så hun tog derfra,
og jeg så hende ikke igen eller tænkte på hende…
…før jeg så hende i nyhederne.
Hvorfor?
Det var Lingards sag.
Manden, der dræbte sin kone. Finch?
Kvinden var hans kone.
Andrea Finch.
Hvis jeg vidnede om Andrea på kvindehjemmet,
ville jeg blive løsladt.
I sidste øjeblik ændrede kællingen mening.
Hun sagde, at jeg ikke kunne vidne, fordi jeg ikke var troværdig.
Nogen vidste, at jeg havde talt med hende, så jeg ringede til hende.
Jeg sagde til hende, at jeg var i fare.
Jeg modtog trusler.
Vent. Hvem var det?
To kællinger. Forbandede livstidsfanger.
De kom med deres knive og sagde, jeg havde gjort nogen vred.
-Hvem betalte? -Det ved jeg ikke.
De får 500 pund på deres købskonto og et navn i vasketøjsposen.
Ingen ved, at du har de oplysninger.
Der er folk herinde, der kender Finch,
og de ved, at jeg har talt med dig, så du må hjælpe mig.
Hvad gjorde Merritt?
Hvor ringer du fra?
Min celle.
På en ulovlig telefon?
Hvilken forskel gør det? Hørte du ikke efter?
Jeg kan intet gøre.
Din skide kælling!
Er du høj?
Jeg er rædselsslagen.
Er du høj?
Hvad forventer du af mig?
I guder…
Hun lagde på.
Hvad skulle jeg gøre?
Du ville ikke lade mig bruge Kirstys beviser.
Hun havde ikke hjulpet dig.
Hun havde gjort det værre.
Kirsty Atkins blev angrebet.
Åh gud.
-Hvor slemt er det? -Det ved jeg ikke.
Hun er i live, men er i koma.
Kirstys liv er resultatet af en lang række lortevalg,
der ikke har med dig at gøre.
Sig det til hendes familie. Det vil være en trøst.
Det første ramte øjet, det andet ramte lungen,
og det tredje ramte lige forbi hjertet.
Kun tre stiksår. To ramte plet, og ét var tæt på.
Uden for fængslet havde det været en professionel.
De professionelle er i fængslet.
Det er Sam Haig.
-Kirsty! -Hallo?
Okay.
-Merritt? -Jeg taler med dig.
Sig hvor og hvornår.
Tekster af: Maiken Waldorff