Пол Еванс?
Даруйте. Хай що ви продаєте — мені це не треба, не по кишені.
Купуємо, а не продаємо. Сем Гейґ.
А що з ним?
Ви його знайшли?
Так.
Ми розслідуємо справу про зникнення жінки.
Сем мертвий чотири роки.
Помер двадцять шостого вересня. А Меррітт Лінґард зникла двадцять сьомого.
Гаразд.
В них були стосунки.
Що за стосунки?
Це ми й хочемо з'ясувати.
Це через адреналін? Привабливість небезпеки?
Ні, не зовсім так. Скелелазіння це наче медитація.
З триманням на кінчиках пальців?
Так. Не зрозумієш, поки не спробуєш.
Хтось із них Гейґ?
Так.
Хто саме?
Ось.
У-у-у, життєрадісний.
Так, розлютився, що я його знімав.
Можна взяти?
-Авжеж. -Дякую.
Розкажіть, як ви його знайшли.
Я прийшов рано вранці, зробити кілька фото для сайту.
І тоді помітив автівку Сема на парковці.
Наскільки рано?
Ворота були зачинені. У мене є ключ, та це означало,
що автівка Сема простояла там всю ніч.
Є ідеї, як він впав? Не втримався руками?
Не знаю. Він порушив головне правило. Ніколи не лізь один.
Чому він це зробив?
Не знаю. Може,
він надивився відео з Алексом Гоннольдом і вирішив самостійно піднятися на скелю.
Як довбаний ідіот. Пригощайтеся.
Дякую.
То він… любив ризик?
Сем? Все його життя було ризиком.
Він називав це словом «пригода».
Якось він прийшов і сказав, що має відволіктися.
Що йому набридло розслідувати вбивства абощо. Уявляєте?
Ви не любили Сема?
Та я була не в захваті від його дружби з Полом.
Чому?
-Ну, по-перше, він був психом. -Хлоє, облиш.
Це правда. Я не здивувалась, що він загинув.
Зраділа, що Пола з ним не було.
Він розумів, що ти його недолюблюєш.
Бо він завжди був поруч.
Він був самотній.
Що посієш…
То він сам винен, що загинув?
Це було неминуче.
Слухайте, я не знаю, чи були у Сема стосунки з цією…
Меррітт. Лінґард.
Так, з цією Меррітт. Але про особисте він не розповідав.
А якщо це професійне — я б не знав тим паче.
Ми поки що не знаємо.
Він колись про когось згадував? Інших друзів? Родину? Подружку?
Я ж кажу — він самітник. Якщо не на роботі, то був тут з нами, або на скелі.
З Полом.
Гаразд. Ви приділили нам багато часу. Дякую.
Як часто Сем піднімався на скелі?
Раз на тиждень.
-В якийсь конкретний день чи… -Ні, але зазвичай
пізніше, коли менше людей.
А довго діставатись до вершини?
Для Сема — сорок п'ять хвилин. Довше, якщо лізти соло.
Чому довше?
Бо ти обережніший без мотузки.
-Дякую. -Прошу.
Тобто він видерся аж туди без жодної мотузки. Ну це радше не про вбивство,
а про "Що ж ти, бляха, очікував? "
Тут дюжина табличок з розкладом роботи парку.
Якщо не встигнете — ворота зачинять, і автівкою вже не виїхати.
Він це проігнорував.
Сем Гейґ впав у неділю. Ми знаємо це, бо його знайшли в понеділок,
коли Пол Еванс побачив машину на парковці.
Сем піднімався сюди раз на тиждень сорок п'ять хвилин. Або годину, без страховки.
Я зрозумів.
Він знав, що вже не встигне, знав правила. Чому ж поліз?
Він був божевільним, як сказала Хлоя або хтось його скинув.
Але чому?
Я не знаю, але гарантую вам,
що відповідь у його зустрічах з Меррітт,
а не тут.
А де ключі? Машина була замкнена,
сумка з речами всередині,
але ключів не знайшли.
Не лежали в жодній з шафок у центрі, не було в нього і не було на місці,
де він впав.
Не сперечатимусь. Тут все не так.
Тут абсолютно не так, як і з Меррітт. Там, звідки я,
коли факти так очевидно ігноруються, це не через некомпетентність.
ВІДДІЛ НЕРОЗКРИТИХ СПРАВ
СТІВЕН БЕРНС ҐРЕМ ФІНЧ
СЕМ ГЕЙҐ ВОРОГИ СЕМА
-Сем Гейґ. Радий, що прийшли. -Я не лишуся.
О?
Не кошмарте мою помічницю.
-Сабрін сказала, що я її… -Ні, це я кажу.
Гаразд.
Я не прагну розмов з репортером про мою роботу.
Зрозуміло. Що ж, дякую, що знайшли час сказати це особисто.
Хочу щось поїсти. Тут є цибулевий суп.
У вас непрості статті.
-Більше — ні. -Тепер цікавить злочинність.
Так.
Чому хочете написати про мене?
Не хочу. Не моя тема та ідея. Дали на нараді.
Зрозумiло.
Це мій редактор. Побачив вашу заяву по телевізору,
що… ніхто не уникне покарання і…
Вирішив до вас придивитися.
Але не ви.
Я роблю своє. Знайшов дещо цікаве.
Але?
Але, ймовірно, є ще цікавіші речі.
Наприклад?
Ваше минуле. Зокрема, про Мор.
Що саме про Мор?
Ви про нього не говорите. Всі знають про навчання, про вашу роботу.
Але ви нічого не розповідаєте про себе.
Бо я — найменш цікава частина.
Невже?
Я не виставляю своє життя напоказ. Це особисте.
-Хочете лишатись загадкою. -Семе. Це дурня. Облишмо
цукерковий тон, перейдемо до суті.
Вважаєте, що в моєму відділі щось нечисто? Якось пов'язане, скажімо, не знаю,
зі злочинністю?
То ось, чому ви прийшли на зустріч. Побачити мене.
Я б зробив те саме. То що? "Князівство Данське прогнило"?
Гадки не маю. Та якщо ви питаєте, певна, у вас щось є.
Ваш батько — рибалка,
так? Ви в курсі: човен зі слабким місцем в корпусі —
те саме, що з пробоїною.
В цій дивовижній метафорі я — слабке місце чи пробоїна?
Може, ваш човен дірявий?
Ви — загадка.
Справді?
Скоріше привид. Про вас пише купа газет, є нагороди.
Але… ні біографії, ні соцмереж, ні свіжих фото.
Камера мене повнить.
З огляду на теми статей, певний рівень обережності необхідний.
Тільки якщо я хочу жити.
Я не можу писати про себе.
І тут ми з вами, схоже, на одному боці. Так би мовити.
Смачного вам, містере Гейґ.
Агов?
-О, вітаю. -Допомогти?
Е, так, було б чудово. Дякую.
Це куди?
Он туди. Вибачте.
Господи.
Так… Розвернемо.
Ось так. Штовхайте.
-Туди? -Так.
Тримаєте?
Так, тримаю.
Круто, дякую.
-Що ж, я шукаю… -Зачекайте.
Добре.
Я шукаю Карла.
-А ви щодо…? -У нас призначена зустріч, яку він,
звісно, проґавив, тож… Я прийшла сказати, що відчуваю.
А ви…?
Рейчел Ірвінґ, працюю з відділом кадрів.
Ви — прикриття докторки Зонненберґ.
А ви детективка.
Я чула, як Карл казав комусь, що ви дуже гарна, тож…
Це пісуар?
Це… Саллі повернеться? Тобто… Зонненберґ?
Я не думаю.
Ви бачились? Стосовно ОКР?
Більше не бачимось. Я ходила раз чи двічі.
М.
Може, трохи більше, та… Це було давно. Вона мила. В мене було ПТСР. Разом з ОКР.
І трохи РДУГ. І РХП.
Ого. Атака всім алфавітом.
По п'ятій точці, так.
М'ячики допомогли?
Не дуже, ні. Але вона старалась, тож маю міцне рукостискання.
М.
І як ви зараз?
Краще.
Тобто, не зовсім краще. Є дивні спогади, та… Пусте.
Все гаразд. Ви можете не говорити про це, якщо не хочете.
Дякую.
Схоже, важлива справа.
Так.
Думала, він перебільшує.
Ні. Карл ніколи не бреше. Принаймні, про важливе. Тільки про себе.
Це людська природа. Захищати себе.
Як на мене, людська природа — нерішучість, зневіра і депресія.
Як вас звуть?
Е, Роуз.
Роуз, ви можете до мене не дослухатись, та можливо, темний підвал —
не найкраще місце для вас.
Здається, ми зустрічалися, з Меррітт Лінґард.
На роботі?
Ні, на вечірці з колишнім. Адвокати. Одна компанія.
Яка вона?
-Обережна. Ну, я мушу йти. Побачите Карла… -Я була пасажиркою,
коли ми збили пішохода.
Феррі Роуд? Пенсіонера?
Мені шкода. Я пам'ятаю.
Я теж. І це проблема.
Що переказати Карлу?
Неважливо. Він все одно проігнорує.
Він відчуває відповідальність.
За що?
За все.
Рада знайомству, Роуз.
Ого.,, Воно і справді міцне.
СКОТТІШ ТЕЛЕҐРАФ
А що тут незвичного?
Сем Гейґ зустрічався з багатьма своїми джерелами в готелях чи інших місцях.
Певна річ. Та чи хтось зник, як тоді, наступного дня після смерті Сема?
Я не можу сказати.
Історія, над якою він працював з Меррітт, ставила її під загрозу?
Ви були редактором.
Але я не знав, що він робив. Сем дбав про власну безпеку.
Як він працював?
Бачились нечасто, жив у глушині, телефон завжди одноразовий.
Я навіть не певен, що Сем — його справжнє ім'я.
У нас були, так би мовити, неблизькі стосунки.
-Втім, ви знали, над чим він працював. -Ні, поки він не розповідав.
А до чого — він робив своє.
Є якісь нотатки?
Гадаю, так. Але де він їх зберігав — боюся,
що ця інформація померла разом з ним, і, можливо, це на краще.
Вам не було цікаво?
Мені до біса цікаво. І я доклав багато зусиль,
щоб щось знайти, та все… все це було марно.
Це теж цікаво.
Не думаю, якби ви знали, з якими людьми Сем проводив час.
Хтось міг зіштовхнути його зі скелі?
Може, це дивно чути від такої чоловіка, як я, але… не все у світі є змовою.
Як любив казати Фрейд: "Іноді сигара — це просто сигара".
-А іноді це великий пульсуючий… -Дякую. Дякую, що знайшли час.
Дякую.
Ви маєте побачили наш новий дім. Ми внизу. В довбаному підвалі.
Місце для зберігання. Не забуваймо про шоломи.
Це стіл великого цабе. Стіл Акрама. І… мій стіл. О, а тут у нас санвузол.
Гарний душ. Огидна раковина. І жахливі унітази.
Навіть пацюки їх обходять. Я й гадки не мала,
що все це було тут внизу. Мабуть, ще до мого народження.
Можна серветку?
Мені шкода, що я тоді так при вас розквасилася.
Дякую, що підтримали.
Це позаду дошка?
Так. Показати?
Ні, краще пісуари. Так, бляха, покажи.
Що це за баклан?
Що?
Баклан, птах на кепці.
О, ні, це бубрі.
Трясця, це баклан. Це справжній птах, а не довбаний міф,
що живе в озері та їсть видр.
-Є птах, що їсть видр? -Не справжній, він змінює форму.
Іноді це комаха, що смокче кров з коней.
Справді?
Так, справді, але це не бубрі, це баклан.
Але, звідки знаєте?
Чорт, я ж рибалка. Був ним. То чому птах на дошці?
Хай як його звуть, можливо, він з'їв Меррітт.
Що?
Вільям Лінґард двічі бачив когось у кепці. Раз на човні і раз вдома.
Вдома?
Мабуть, хтось вештався будинком.
Чому «мабуть»?
Вільям не надто комунікабельний.
Тому він намалював цей малюнок безпосередньо
перед її зникненням, а цей — після втечі з "Будинку Еґлі".
Зроби мені послугу. Відскануй малюнки, будь ласка, і надішли мені.
Гаразд.
Інспекторе. Денніс Пайпер. Я був на прес-конференції.
Пощастило.
-А ви вже чули новини? -Які новини?
Про наречену констебля Андерсона. Офіцера, вбитого в Лейт-Парку.
Чорт, я знаю, хто це. Що з нареченою?
Сьогодні народила дитину. Дівчинку. Прокоментуєте?
Так. Відвали.
Може, щось скажете? Як щодо вибачень?
Вона звинувачує вас. Каже, це ви мали померти.
Може, і мав.
Карле.
Карла тут немає.
Я знаю, мем. Він узяв відгул.
Авжеж, узяв. Розкажіть мені про все це.
Краще дочекатися детектива Морка…
Просто введіть у курс справи.
Добре. Ми дослідили її життя за кілька тижнів
до зникнення і намагалися зрозуміти, якою була Меррітт Лінґард.
І якою?
Вона… Суперечлива.
По суті, у вас не так багато?
Поки що. Небагато.
У будинку Лінґардів стався інцидент.
Інцидент?
Схоже на те. Юнака, який там жив нелегально з двома дівчатами,
доправили до лікарні з пошкодженою трахеєю.
Звучить боляче.
-Годі. -Я трахею йому не ламав.
Я й не казала.
Я не пошкодив її, просто прим'яв. Хоча, звісно, міг би пошкодити.
Але тоді він би не розмовляв.
Де ви такого навчилися?
Я виріс у неспокійній частині Сирії.
А там є місця, де спокійно?
Там є дуже гарні місця.
Ви розумієте, що ви не в Сирії. І не поліціянт.
-Так, мем. -Ви допомагаєте Карлу.
І це дуже приємно.
Якщо щось трапиться, поки ви граєте в поліцейського,
прим'явши комусь шию, хоч і не зламавши її,
нам усім це… вилізе боком.
Звісно мем, розумію.
Добре. Тримайте в курсі.
ЦЕ МАВ БУТИ Я
Хай йому грець.
Не знаю, хто тебе піарить — та вимагай гроші назад.
Почалося.
Тут гарні хірурги. Можуть зашити тобі рота.
А як щодо такого: "Карле, ти ж бісова легенда. Дякую. Дякую,
дякую за мій офігезний новий крутий комп'ютер".
"О, все для тебе, Гарді. Будь ласка".
Як ти змусив Роуз його принести?
-Вона пригнічена, а ви — нерозлийвода. -Вона пригнічена, бо ти гівнюк.
Певен, від цього є ліки. І я там, де треба.
Вона хоче тебе вразити.
Не вдасться.
Може, іноді прикидайся.
Ти в такому кращий за мене.
Я завжди кращий в усьому.
Так, по-перше, це баклан.
Добре, вірю на слово.
Що ти думаєш?
Що цe лoгoтип.
Ти Шерлок нівроку. Отже, чий?
Ми нe знайшли.
І я теж.
О… Як приємно знати, що ти перевіряєш мою роботу.
Скоріше — роблю. Є мотив, чому хтось міг її викрасти.
Вони з Семом валили не того ведмедя.
Інший мотив.
Вразь мене.
Універсальний мотив для всіх злочинів в історії людства.
-Любов. -Бабки.
Повертайся до пташок, бо та сім'я бідувала.
Джеймі Лінґард був банкрутом. Лайла Лінґард, вона ж Лайла Ґрем —
багатійка і мала гроші.
Звідки вони взялися?
Спадок мертвих пращурів. Це ж Британія.
Ти відстежив картку, якою вона заплатила в готелі.
Абсолютно точно.
І?
Трастовий рахунок, банк Нормандських островів на Джерсі,
де, на жаль, сліди, як і гроші багатих гівнюків,
що там живуть, зникли.
І твій гeнiальний мoтив — хтocь викрaв Мeрріт,
щoб якось викрaсти її гpoшi? Круто, Вaтcоне.
Вітаю, Джeймce.
Лікарко Лу, cьoгoднi cepeдa?
Нi, алe рeзультaт МРТ покращився, я додала сеанс.
Дідько.
Любите цілий день валятись?
Він це обожнює. Його улюблене заняття.
А ви хто? І чому перериваєте мій сеанс?
Карл, колишній партнер.
Не знала, що ви гей.
Поліцейський.
Тоді ви мали сказати «напарник», так? В наші дні такі речі треба пояснювати.
Хм.
А що з реабілітацією? Лікар сказав, що це все, що можна було зробити.
Карле, а ви справжній промінчик добра. Я теж лікар.
І вже казала Джеймсу минулого місяця, що інший лікар не знає його так добре,
як я, і тому не в курсі, що він, мабуть, зможе ходити.
Мабуть.
Залежить від того, як Джеймс працюватиме. Поки що є надія.
Поки що.
І довго це триває?
-Не дуже. -Я почала за кілька днів після операції.
Днів? О, добре.
Якщо довго чекати — тіло все забуває. Ці чотири місяці були продуктивними для
Джеймса.
Реабілітація лікарки Лу — це коли вона дивиться, як я падаю і проклинаю її щодня.
Я не сміюся, а ви не клянете, бо знаєте, що буде.
Гей.
Прогрес.
Відчуваєш ноги?
М. Трішки.
Можете йти.
Так.
Цьомки-бомки.
Вибийте з нього все лайно.
Карле, Мойра хоче вас бачити.
Умгу.
Ви чули, що я кажу?
Так, і вона бачила.
Дуже часто саме найнудніша, незначна деталь приводить до розв'язки.
Буденність або відхилення від неї.
Через чотири роки складно відновити деталі життя людини, тож зосередьмося на подіях,
які передували злочину.
-І тут треба… копнути глибше і поглянути… -Чорт забирай, Карле. Досить лекцій з
кримінології, я засинаю. Ближче до справи. Гроші Меррітт.
Я ж тут наставник.
Тобі чудово вдається.
Гаразд. Які думки про теорію Гарді
щодо грошей Меррітт?
Вона має трастовий фонд.
Так, і брала з нього гроші аж до свого зникнення.
А що станеться, якщо Меррітт помре?
Припускаємо, що все отримає Вільям.
Забагато сраних здогадок.
Ти не допомагаєш. І сядь, заради Бога. Наче відрубана голова триндить.
Ти засмутився, що я не сказав про реабілітацію?
Я не засмутився.
-Ти зараз знову заплачеш. -Пішов ти! Міг би поділитись.
В мене вранці була клізма, цікаво знати?
Так, це поліпшує настрій. Троль думає, що ти встанеш.
Що я зможу рухатися. Є різниця.
Все одно, я хотів би знати.
Якщо Вільям не може керувати трастом, хто може?
Тоді його законний опікун.
Вона — законна опікунка.
Звісно.
Хто «вона»?
-Так і сказала. -Так і сказала.
-Куди ми йдемо? Хто, в біса, «вона»? -Розкажу в машині.
Я виграв?
Агов?
Еліс, заходьте. Влаштовуйтеся. Я зараз.
У вас павутиння.
Технічно, воно не моє.
Павук може впасти на когось з ваших пацієнтів.
Потенційно.
Чула, це на удачу, навіть коли повзають у волоссі.
О, ні. Я… думаю, це неправда… Гадаю, ви бачили газету?
Я попереджала.
-Де ваша допомога? -Щоб я допомогла — він має прийти.
Ви про що?
-Вчора його не було. -Боже, Карл.
Я б залюбки поставила печатку і побажала йому успіхів, та в разі проколу,
я буду винна, що відпустила.
Він і так на волі.
Це на вашій совісті. Гарна була ідея — тримати його у підвалі,
а не випускати на публіку, бо… Карл вже напав на журналіста.
Він просто штовхнув.
А якщо він штовхне підозрюваного? Чи колегу? Або зробить щось собі?
Карл багато що може, але на таке він не здатен.
Ви впевнені? Думаєте, перегляд "'глухарів",
не активна служба це лазівка, та… Це вам вжевилізло боком.
Може, характерами не зійшлися.
Ви про що?
Карл не прийшов. Не завжди лікар і пацієнт
можуть порозумітись.
Це правда.
А ви не думали, можливо, Карлу більше підійде інший психоотерапевт.
Можливо.
Походіть, пообирайте. З ким він зможе поладнати. Певна,
Карл залюбки розділить з вами захопливі пошуки.
Стараюсь бути прагматичною.
Не мій цирк, не мої мавпи. Як то кажуть.
Ну, а Карлу — "цьомки-бомки".
-Детектив Морк до Воллес. -Я знаю, хто ви. Вибачте, сюди не можна.
Хай роблять свою роботу. Де докторка Воллес?
-Не думаю, що вам призначено. -Не призначено. І краще зачиніть двері.
Скажете, яка причина цього вторгнення?
Сідайте. Будь ласка.
Чому дозволяєте Вільяму Лінґарду жити тут безкоштовно?
Я нічого не дозволяю. Це угода: він отримує дім,
а я спостерігаю за ним у сприятливому оточенні.
А сприятливе — це… комфортне?
Саме так. Ніхто не квітне в сараях, якими є більшість установ.
Вільяме?
Ви, мабуть, зібрали багато даних за ці чотири роки.
Багато, так. І, маю зазначити, стан Вільяма, на щастя, значно покращився.
А того разу ви сказали, що погіршився.
Ви не так зрозуміли.
Сент-Моріц. Клас.
Вільяме.
Ви казали, що можете заборонити розмовляти
з Вільямом, як законна опікунка.
Так, це правда.
І що це означає?
Що я ухвалюю всі рішення, які впливають на його життя.
Наприклад, як краще розподілити фінанси?
Я вас не розумію.
Я певен, розумієте.
Мені не до вподоби ваші натяки.
Натяки на що?
На те, що я краду гроші у свого пацієнта, це абсурд.
Це ласий шматок.
Що тут діється?
Чоловікові зле.
Вам краще піти, зараз.
-Поліція. Перевірка. -Байдуже. Тут без дозволу бути не можна.
Що з ним таке?
Чорт забирай….
Як опікун, навіть з довіреністю, я контактую лише з розпорядником трасту.
І для цього немає підстав, бо я забезпечую догляд за Вільямом.
От тільки розпорядниця зникла чотири роки тому.
Саме тому банк призначив адвоката розпорядником.
Так, Банк Джерсі.
А яка різниця? Так.
Допоможіть.
У жодному разі.
Я не питав у вас дозволу. Послухай, друже, краще відійди.
Дякую…. Так…
Перевертаймо.
-Гаразд. -Обережно.
Якщо я обшукаю офіс, які шанси знайти… чекову книжку чи картку на ім'я Вільяма?
Нульові. Бо тут не можна проводити обшук… принаймні без ордера.
Цікава відповідь.
Тобто?
Могли б сказати «нульові» — та й по всьому.
Як людина з довіреністю, я маю право забрати ці документи.
Але ви сказали, що Вільям живе в обмін на величезні знання, які дає.
Я просто кажу, що існують правила. Якби я знімала гроші з трасту Вільяма, то
звітувала б за кожну витрату.
Так, як-от ТО додвадцять четвертого року для Мерседеса SLC 250d.
Це викликало б негайний аудит. Але — вперед, розважайтесь.
Сім'я не поскаржиться, мало шансів, що хтось це помітить.
Є шанс, що банк помітить. Системи сповіщають їх одразу, коли хтось перевищує
-виділений ліміт. -Скільки пацієнтів тут
мають успадковані гроші?
Гаразд, вам краще піти. Це навіть не зухвалість, це грубість.
Цікаво, що скаже прокурор, коли почує, що після зникнення Меррітт Лінґард, ви
прийшли, забрали її брата і тринькаєте його гроші?
Ідіть геть.
А дізнаються люди з вашого світу… О, трясця. Вам кінець.
Кінець?
Умгу.
Уявляєте мої зв'язки у вашому світі?
Е-е, ні. І мені начхати.
Прибережіть своє праведне
обурення для суду. Добре?
Його накачали.
Все добре. Це заспокійливе.
Навіщо?
Іноді він збуджений, ми даємо Торазин чи Галоперидол.
Точно іноді? Чи коли ми приходимо? А іншим пацієнтам теж даєте?
-Тут всі такі. -Чорт.
Де Вільям? Садіть в машину.
Ви не маєте права…
Ні… Ні, ви вже в халепі.
Ви не планували. Гадаю, ця ідея спала на думку випадково.
Ви просто спробували, відчули, як легко отримати ці гроші — і понеслося.
А тепер, як усі розкрадачі, спите, як невинне немовлятко,
вважаючи, що заслужили.
Я хочу поговорити з адвокатом.
Зробіть так, щоб я про це не пошкодував. Добре?
Він нічого не взяв з собою, тож треба щітка…
Джаспере!
Приготуйтеся насолоджуватись красою природи та отримати незабутні…
Я щойно бачив Джаспера?
Так. Сказав, що прийшов по свої речі, але єдине, що взяв — це бонг.
-Чому ти не сказав чекати мене? -Чорт, ти сто разів
просив не лізти в свої справи.
Не тоді, коли ти бачиш, що зараз вибухне граната.
Не бійся. Квартира не вибухнула.
Я кажу про Джаспера.
Я зрозумів метафору.
Кепський день в офісі?
Пішов ти. Іди, натягуй свої капці.
Я теж… тут живу.
Це важко не помітити.
-Я можу хвилюватися. -А я — бути байдужим.
Опануй себе, розберися. Не можна все відкладати.
І це каже людина, яка восьмий рік пише докторську
по Вітґенштайну.
Це К'єркегор, дурню. Хоч би слухав! І може, варто, бо одна з його тем —
нащо вставати вранці. Особлива, власна правда. Хочеш знати мою? Сказати?
Ні, не хочу.
Люблю своє життя. Навчання, роботу, друзів, хобі. А ти?
Якщо маєш друзів і хобі, чого ти, в дідька, тут стирчиш?
І мені. Дуже дякую.
Гарний кидок. І, до твого відома, я ходжу малювати з натури.
Познайомився там з жінкою.
Португалка чи, бразилійка. Ми фліртуємо. Ну, точніше, я, бо її англійська так собі.
Суть у тому, що треба знайти свою правду, Карле. І передусім — для себе.
Закінчив? Я більше люблю цитати Йоко.
Та йди ти. Подумай про це. Боже.
Не засинай на дивані. Прокинешся пригніченим.
Ви куди?
В хімчистку. Треба встигнути до закриття.
Що за хрінь у робочий час? Ми тут працюємо взагалі-то.
Це не мої речі, Карле. А Меррітт. Я роблю, як ви сказали. Дивлюся на
повсякденне.
Ви зараз про що?
Це безглуздо.
Не сумніваюся. Але ви розкажете, бо вижену вас,
і ви вмить повернетесь блазнювати до уйобків нагорі.
Боже, Карле. Не можна казати такі слова?
Блазнювати?
"Уйобки". Хіба що в пабі — нехай, але точно не на роботі. Є ж якісь правила.
Навіть Чосер лаявся.
Це не стара Англія, а ви не довбаний Беовульф.
Беовульф? У Чосера "Кентерберійські оп… Кажіть вже, Батська ткалю.
Я переглянула всі чеки і виписки з кредитки
Меррітт. Цього разу — за увесь рік. І є закономірність.
Чи щось схоже. Вона ходила в крамниці біля прокуратури,
що логічно, якщо подумати,
бо біля їхнього з Вільямом
будинку їх не було.
Тож після роботи вона йшла у справах чи одразу робила покупки.
Та я помітила, що вона ходила в одне місце,
хімчистку, біля Коуґейт. А це не поруч з Прокуратурою.
Мала перевірене місце, де знають, як з ним поводитись.
Але це місце геть не таке. Вона була там раз,
а решту разів ходила в шикарну хімчистку в Мерчистоні. І саме її відвідувала роками.
Тож що вона робила в іншій хімчистці? І ще – це було за тиждень до зникнення.
Візьміть Акрама з собою.
Добре.
Я — детективка Діксон. Це детектив Салім. Ви власниця?
-Так. -Ви Ширлі Аткінс?
А в чому річ?
В мене є чек чотирирічної давнини.
Чи могли б ви нам щось розповісти про цю клієнтку?
Сумніваюсь, що допоможу. Так довго записи не зберігаю.
Що це? Ви добре знаєте, що ми знайомі.
-Даруйте, я… -Гадаєте, я допомагатиму шукати цю
суку? Після того, що було з Кірсті?
-Ви знали Меррітт? -Краще би не знала.
Ваша клієнтка?
Ні, не клієнтка. Прийшла вибачатись переді мною і Кітом,
але нерви здавали.
Денні, брат Кірсті, працював того дня. І вона вдала,
що принесла пальто у хімчистку. І звалила.
Кажете, вона лишила пальто? Воно ще у вас?
Жартуєте? Я його спалила.
За що вона вибачалась?
Запитайте мою доньку.
Кірсті, так її звати? А… де її знайти?
Десь у Пентлендс.
В'язниці?
Вона там після того, як Меррітт Лінґард ледь
не вбила її в Соктоні.
Констебль Марк Ґілбі. Пам'ятаєте його?
А маю?
Мій перший напарник. Був на виклику. Заворушення біля пабу.
Нічого особливого, та з'явився ніж.
А потім Марк лежав у калюжі крові. Він вижив, але пішов з роботи.
Я впевнена, ми б вчинили так само, але почуваюсь винною. І досі.
Та не хотіла, щоб це була я.
Я цього не казав. Не так.
Начебто, сказали.
Ви в нормі, Карле?
Залежить від точки зору.
Сьогодні їх в мене хоч гать гати. Дехто сильно хвилюється.
Я в нормі.
Не за вас. За свою репутацію.
Цей… журналіст шукав матеріал. Я вибухнув.
Просять відставки.
Я думав, відділ ваш.
Так і є. І за всі наступні провали відповідатиму я.
Ви ж не дозволите до вас дістатись?
Без припущень, Карле. У нас спільне минуле, і це аргумент,
щоб дослухатись до цих думок, а не ігнорувати їх.
Ви запроторили мене в клятий підвал не просто так.
Звісно. Щоб робили свою справу
тихо і не заважали мені.
Як з очей, так і з думки, поки я роблю чужу брудну роботу?
Яку саме брудну роботу?
Чому ви доручили справу Меррітт Ферґусу Данбару? М?
Гадаю, через те, що він наступний в черзі. Чому питаєте?
Справа була резонансною. Усе в ній таке, від чого босів аж трусить від захвату.
Її мав вести профі, так?
Ферґус провів ґрунтовне розслідування.
Чому ж його відсторонили?
Бо закінчились зачіпки. І він був мені потрібен для іншого.
Для іншого. Хм. Поза будівлею?
Це його вибір, не мій. Він мені подобався.
Як добре. І всі забули про Меррітт Лінґард.
Ні, не всі.
А що тоді? Дзвінок, посеред ночі, кажуть закрити справу?
Я перша жінка тут, на цій посаді. І для мене це важливо. А ще це важливо для тих,
хто прийде після мене.
То все це, щоб не ставити під загрозу свою важливу, бляха, посаду?
Я кажу не про це. Я не боягузка. Тисну, коли треба. І ви це чудово знаєте.
-Чи нагадати…? -Ні, не треба.
Скільки разів я рятувала вашу шкуру. І тут, і там…
То була ваша помилка. До біса кепський вибір. А мені виправляти?
Я хочу, щоб ви розкрили справу, і вас не вигнали за те,
що ви довбаний псих. Це можливо?
Хтозна.
Прикриєте мене?
Якщо запитуєте — ви мене не слухали.
І заради Бога, не меліть дурні, типу: "Це мав бути я".
Вітаю, Кірсті. Сідайте.
Це що, якась підстава? Обламуєте мені УДЗ?
Ні.
Я виходжу за шість тижнів.
Ви — зразкова.
Ще б пак, бляха.
Знову в хімчистку?
Годі з мене такого, дякую. Хочу втекти якнайдалі.
Почати спочатку?
Зникнути.
Боїтеся?
Ну, я ж не ідіотка.
Хто напав на вас в СОктоні?
Оскільки перший удар був відразу в око — не знаю.
Меррітт Лінґард зникла невдовзі після цього.
Бо я наказала її вбити. Розплата за спробу вбити мене.
Невже?
Найняла кілера, який простежив за нею
до порому і скинув її.
Клас. Оце вихід.
Будь ласочка.
Що?
Я знаю, буває, людей залякують, щоб вони замовкли.
Та іноді цей крок обходять - і просто змушують.
Гаразд.
Я дивлюся на вас. На поранення. І бачу, що вас не попереджали.
Вас мали вбити. Це не нова інформація для вас,
боятись резонно.
Ви щось знаєте. Розповіли про це Меррітт, сподіваючись на УДЗ. Але дещо сталося.
Трясця, так, дещо сталося. Вона намахала мене.
Що за інформація?
Я не свідчитиму в суді. Нізащо не зізнаюся, що щось бачила,
ніколи знов не дам такої обіцянки.
Я не засуджую.
Гаразд.
Я перебувала в жіночому притулку. Якраз перед арештом.
Зустріла там жінку.
Вона була там недовго, та ми подружились.
Чоловік хотів її вбити. Відлупцював триндець.
Синці під очима, зламані ребра. Він, бляха, зламав їй вилицю.
Вона була певна, він знайде її в притулку, тому пішла. І я не бачила,
і про неї не думала…
Поки вона не з'явилась у всіх новинах.
Чому?
У справі, що вела Лінґард.
Чоловік, вбив дружину, Фінч? Ця жінка була його дружиною. Андреа Фінч.
Я згодилась дати свідчення про Андреа в притулку і мати УДЗ.
Останньої миті та сука передумала.
Сказала, не треба свідчень у суді, бо такі, як я, для них ненадійні свідки.
Тут вже ширились чутки. І я їй телефонувала. Сказала…
що тепер я… в небезпеці.
Мені погрожують.
Хто це був? Хтось приходив?
Довічно ув'язнені. Ці дві тупі суки. Розмахували ножами, казали,
я розлютила когось важливого.
Хто платив?
Хрін його знає. Їм дали п'ятсот фунтів на рахунок
та ім'я в мішку білизни.
Нащо гнобити вас за інформацію, про яку ще ніхто не знає?
Бо тут є люди, які знають Фінча, і вони знають, що ми розмовляли. Допоможіть мені.
Що зробила Меррітт?
З чого телефонуєте?
З мобільного.
Контрабандного?
Яка, в біса різниця?! Я все сказала!
-Я ж кажу, що нічого не можу вдіяти. -Ти довбане стерво!
Ви під кайфом?
Я налякана до всирачки.
Ви під кайфом?
Що мені тепер робити?
О Боже…
І кинула.
КІРСТІ
ҐРЕМ ФІНЧ
СТІВЕН
Що я мала робити? Ви не дозволили скористатись
свідченнями Кірсті.
Вона б не допомогла. Насправді, зробила б тільки гірше.
Кірсті Аткінс порізали.
О, Боже. Е…
Все погано?
Я не знаю. Вона… жива, але зараз в комі.
Слухайте, життя Кірсті було результатом
безлічі паскудних рішень. І з вами це ніяк не пов'язано.
Скажіть це її родині. Певна, це їх дуже втішить.
Перший вибив їй око, другий пробив легеню, і є ще третій. Кілька міліметрів —
і дістало б до серця. Три поранення.
Два точно в ціль, третій — майже. Якби це сталося не у в'язниці, я б сказав,
що робота фахівця.
А де, по-вашому, всі фахівці?
Сем Гейґ слухає.
Алло?
Добре.
Меррітт?
Я поговорю з вами.
Скажіть, де і коли.