Visszafogott leszel?
Visszafogott? Úgy érted, ne gurítsam le a lépcsőn?
Egyszer majd jól berúgatlak, és kifaggatlak a régi melódról.
Én nem iszom alkoholt.
Sam Haig?
A Scottish Telegraphtól. Ott volt Finch tárgyalásán. Mindegyiken.
Nem, őt nem ismerem.
A csütörtök délutánokat Merritt-tel töltötte egy szállodában.
Merritt nekem nem mutatta be.
Pedig jóban volt önnel. Igaz?
De a magánéletéről sosem beszéltünk. Emlékszik?
Egy korrupciós ügy foglalkoztathatta őket.
Miféle korrupciós ügy? Hol?
Graham Finchhez és Kirsty Atkinshez volt köze.
- Kirsty Atkinshez? - Tanújelölt.
Akit maga nem engedett Finch ellen tanúskodni.
- Miért tettem volna ilyet? - Erre öntől várjuk a választ.
Nem emlékszem semmiféle Kirsty Atkinsre, és arra sem, hogy miről tanúskodott volna.
Kérdezzék meg Liam Taylort!
Már megtettük. Ő küldött magához.
Azt tudjuk, hogy Kirsty azt ígérte Merrittnek, tanúsítani fogja,
hogy egy évvel korábban találkozott Finch nejével egy menhelyen,
ahová azért ment, mert Finch szó szerint szarrá verte.
És ez ugyebár nem különösebben volt jó hír Finch számára.
Akkor miért nem tanúskodott a nő?
Kirsty egy visszaeső bűnöző volt. Elég régóta a Saughtonben ült.
- Akkor nem feltétlenül hiteles. - Merritt másképp gondolta.
A látogatása után Kirstyre rátámadtak a börtönben.
Valaki mégis hitelesnek tartotta.
A kérdés tehát jogos. Miért nem tanúskodhatott?
Nem emlékszem rá. Csak általánosságban tudok válaszolni.
Egy ilyen személyben az esküdtek csak egy szabadulni vágyó rabot látnak.
Pár hét, és kiengedik. Az egyik szemét elveszítette.
A börtönben többtucatnyi sebet szerzett, amikor megszurkálták.
Ő szokott beszélni?
Ha rajtam múlik, nem.
Akkor támadtak rá, mikor ön nem engedte, hogy Merritt tanúként beidézze.
Elhiszem magának, de mint mondtam, én erre egyáltalán nem emlékszem.
De abban egyetért, hogy ehhez Finchnek bennfentes segítségre volt szüksége?
Morck! Igaz, amit mondanak. Magának tényleg elment a kibaszott esze.
Miért segítenék egy olyan fószernek, mint Graham Finch?
Mert ő nem csupán egy férj, aki lelökte a nejét egy betonlépcsőn.
Volt pénze. És befolyása is.
Finch régóta rossz úton jár. Komoly kapcsolatrendszere van.
Ehhez nem lett volna szüksége rám.
Merritt magához fordult volna Kirstyvel kapcsolatban.
Száz százalék, hogy be akarta idézni?
- Miért olyan biztos benne? - Mert hiszek Kirstynek.
Egy szabadulni vágyó, visszaeső drogosnak?
És mi van az újságíróval, akivel Merritt összedolgozhatott?
Meghalt.
Merritt eltűnése előtt egy nappal lezuhant a magasból, így aztán
lett egy halottunk, egy túlélőnk és egy eltűntünk.
Pont egy héttel azután, hogy Merritt koronatanút szerzett magának Finch ellen.
Rendben, Morck. Most megfogott.
Graham Finch embere vagyok.
Gondolom, arany pénzérmékkel és hasonló értéktárgyakkal fizet nekem.
Nem, uram.
Szerintünk közvetve megfenyegette magát.
A lánya, Julia autóját a tárgyalások idején leszorították az útról.
Ennek következtében elütött valakit, aki súlyos sérüléseket szenvedett. Durva!
Egy apa folyton amiatt aggódik,
hogy a szeretteit nehogy valami baj érje.
Ez minden férfi gyenge pontja.
Uram! Megkérdezhetem, honnan tudja, hogy Kirsty Atkins drogozott?
Maguk mondták.
Nem. Morck főnyomozó csak visszaeső bűnözőnek nevezte.
Úgy tűnik, az egyetlen ember, aki segíthetne bármit bebizonyítani, halott.
Nem vagyunk biztosak benne, hogy Merritt meghalt.
De imádkozzon, hogy úgy legyen!
Köszönjük az idejét.
MEGOLDATLAN ÜGYEK OSZTÁLYA
BARÁTOK?
Csak veled tudok beszélgetni.
Na és Alison? Mia? Jenna? Velük nem?
Úgy fenn hordják az orrukat!
Fenn hordják? Mintha anyámat hallanám.
Ne már!
Ez a kifejezés illik rájuk.
Williammel szóba állnak, de tőlem túlságosan tartanak.
BARÁTOK? NINCS BELŐLÜK SOK
Mert kurvára ijesztő vagy.
Ja. Az vagyok, basszus!
De azért jó veled dumálni.
- Neked szinte bármit elmondhatok. - Szinte?
Mit nem? Mondj egy példát!
- Nem mondhatok. - Miért nem?
Mert akkor máris beszélnék róla.
Jogos.
- Mi olyan vicces? - Lyle! Mi a fasz van?
Anya üzeni, hogy szüksége van rád.
Jó. Átadtad. Húzz a picsába!
Azt mondta, rángassalak ki innen.
Aha. Az neked tuti sikerülni fog.
Szexszagot érzek.
Te már csak tudod.
Ez a faterod lesz.
Nem érdekes. Hagyd!
- Helló, Harry! - Nyertetek?
Ma nem. Hasznodat vettük volna a pályán.
Már visszavonultam.
- Te Lyle Jennings vagy. - Mr. Lingard!
Nem gyújtogatni jöttél, ugye?
Apa!
Nem, uram. Csak Harryért jöttem. Anyának szüksége van a segítségére.
- Anyátok ébren van? - Már itt sem vagyunk.
Jó.
Lyle!
Holnap találkozunk.
Nem megmondtam, hogy Harry Jennings nem jöhet át, ha nem vagyok itthon?
- Annyira azért nem rossz srác. - A nővéredhez beszélek.
Én és Harry kedveljük egymást.
- Harry és én. - Sőt…
Szeretjük egymást.
- Mint Rómeó és Júlia? - Na jó, hagyjuk!
- Egy ideig úgysem jön át. - Kihagytad az öcséd meccsét.
Williamet nem érdekli, ott vagyok-e. Igaz?
- Csak ha magadtól jössz. - Mondtam.
- Nem ez a lényeg. - Akkor micsoda?
A család?
Aha. Gondoltam.
Kiengednél?
BARÁTOK?
EGY SINCS
Morck nyomozó! Meg sem ismertem.
Hogyhogy nem a tragacsában ül az irodám előtt?
Örüljön, hogy nem az irodájában ücsörgök! Egyelőre.
Hogy s mint, Robbie?
Ismerjük egymást?
- Hát már egy csomószor láttam a tévében. - Ezt én is elmondhatom magáról.
Mint minden jó ügyvéd, maga sem néz oda,
ha a kliens kirúgja a golflabdát a susnyásból?
Megszorongatná Mr. Finchet, nyomozó?
Akkor előbb hadd ebédeljünk meg!
Semmi gond, Robbie.
Morck nyomozó csak bocsánatot akar kérni egy félreértésért.
Miért is? A kiképzett csótánya merő véletlenségből
szemétkedett egy 17 éves kölyökkel?
Igen. Magával kellett volna szemétkednie.
Elnézést kérek.
El kell ismernem, szépen helybenhagyta Fritzet.
Szerintem Fritz élvezte.
Igaz. Feldobta az egész napját.
Elnézést kértem. Óhajt még valamit?
Igen, óhajtok.
Nyomozó! Ezek nagyon drága golfütők.
Nos, a neje meggyilkolásáért kétszer nem fogható perbe.
Le a kalappal, ügyvéd úr!
De másért még ülhet.
Mondjuk, mert fizetett Kirsty Atkins kudarcba fulladt meggyilkolásáért.
Kinek a mijéért?
Ne nézzük egymást hülyének! Oké?
Mi lenne, nyomozó, ha hagyná Mr. Finchet megebédelni?
Van rá bizonyítéka?
Ott a másik fizetett csótánya, Ed Solomon,
aki összekanalazta Fritzet a járdáról, és bevitte a kórházba.
- És azóta ő maga is kórházba került. - Aha.
Törött lábbal.
Még jó, hogy a vallomástételhez nem kell láb.
Ed meglehetősen beszédes.
Van egy rakás SMS-e és hangüzenete magától,
amik kibaszott viccesek.
Jó, magának nem annyira.
- Meg az ügyvédjének sem. - Miféle üzenetek?
„Gabby szívesen összehoz téged pár leszbivel a Saughtonben,
akik kivágják a csaj szemét, sőt, meg is etetik vele.”
Mivel tanúskodni készült maga ellen, ez egyszerre metaforikus és szimbolikus.
Nyomozó! Itt véget is vethetnénk ennek a kis kihallgatásnak.
Feltételezzük, hogy ez a Gabby
egy magához hasonló szarházi gengszterfajzat lehet,
de azt még nem tudjuk, hogy ki szólt magának először Kirstyről.
- Morck nyomozó! - Nem Stephen Burns volt véletlenül?
Miután Ed vagy Fritz leszorította a lányát az országútról?
Ha ilyenekkel gyanúsítja Mr. Finchet,
vagy emeltessen vádat ellene, vagy távozzon!
- Ez egy privát golf… - Vigyázat!
Esetleg leugorhatna érte.
Ezt kikérem magamnak, bassza meg!
Kérje csak ki nyugodtan!
Menj csak, Robbie!
Addig nem teszek beismerő vallomást.
Kirsty a jövő hónapban szabadul.
Küldök neki muffint.
Felejtse el, hogy létezik!
Miért tenném?
Mert ha bármi történik vele,
ha csak a haja szála is meggörbül,
magára fogok gyanakodni, és felkeresem.
Ennyi?
Gondolom, ugyanaz a két szarházi környékezte meg Jaspert és Kirstyt,
aki Fergus Dunbarnál is próbálkozott. Eredetileg ő vizsgálta a Lingard-ügyet.
Lehet. A fiúknak elég sok a szabadidejük.
Volt bármi köze Merritt Lingard eltűnéséhez?
- Ez vicces? - Nagyon.
Miért bántanék egy ügyészt, miután felmentettek?
Gyilkosság vádja alól. De Merritt egy korrupciós ügyre is rábukkant.
Egy riporterrel, Sam Haiggel, aki pont az eltűnése előtti napon halt meg.
Még veszélyt jelentett magára.
Ez tényleg nagyon gyanús.
Ám maga erről mit sem tud. Ugye?
Semmit. És nem szoktam riportereket gyilkolni.
Csak a nejét, mi?
Fritz mondta, hogy maga bolond.
Fritztől ez hatalmas dicséret.
- Haig ott volt a tárgyalásán. - Ha maga mondja.
Igen. Ott volt.
És ő szólt nekem Kirsty Atkinsről.
Mikor?
Az egyik tárgyaláson.
Szünetben odajött, és elmondta, hogy a nő vallomást tesz majd,
ami meglehetősen terhelő lesz ránk nézve.
- Önként figyelmeztette rá? - Igen.
És ez gyanakvóvá is tett.
Mondtam Grahamnek, hogy ha ez igaz, rögtön indítványt nyújtok be ellene.
Úgy éreztem, a nő múltjára való tekintettel
jóváhagynák a tiltakozásunkat.
De végül nem tettem semmit.
Nem volt rá szükség.
És Graham mindezt türelmesen kivárta?
Köztünk ez soha többé nem került szóba.
De ha Graham agresszívabb megoldást preferált volna,
emlékeztettem volna rá,
hogy megfélemlítés nélkül is nagyon jók az esélyeink.
És sejti, miért kínálta Haig tálcán ezt az információt?
- Nem. - Nem is kért cserébe semmit?
Semmit.
És persze halvány sejtelmük sincs róla,
mi történhetett Haiggel, miután jófejségből közölte ezt az infót.
Tapasztalatból mondom, nyomozó,
ha le akar állítani egy riportert,
a legrosszabb, amit tehet, hogy ártani próbál neki.
És ez igaz a zsarukra is.
Aki az egyiküknek árt, arra a többiek örökre rászállnak.
Nem éri meg.
Ez azért szürke zóna, Mr. Finch.
A golfütős mutatvány elég szórakoztató volt.
Köszönöm!
Fellélegeztem, hogy végül nem sóztál oda neki.
Jesszusom! Mindig a lobbanékonyságom a téma,
pedig te ropogtatod mások gigáját, meg gurítgatod le őket a lépcsőn.
Ez igaz, de amikor ilyesmit teszek, én sosem veszítem el az önuralmamat.
Tökéletesen ura vagyok a helyzetnek.
Mi a tököm voltál te Szíriában? Ki vele!
Felveszed?
Morck.
- Valaki szívatja magát. - Kivel beszélek?
A kedvenc riporterével, Dennis Piperrel.
Ne tegye le! Segíteni akarok.
Igazán nagylelkű, de maga egy nyavalyás kis patkány.
Átküldök valamit. Nézze meg!
Ha utána beszélni akar, a Golden Rule-ban megtalál.
Mi a francról hadovál?
Megnézzük?
A kurva életbe!
Hé!
Begyulladt a fogam.
Antibiotikumra van szükségem.
Vagy egy kibaszott fogorvosra.
Jó. Akkor beledöglök egy kurva fertőzésbe, és nem élvezhetik ki a gyilkolás örömét.
Ennyi idő után ez azért kissé illúzióromboló.
Nem szállt le rólam.
Amikor megfordultam, ott volt, és bámult rám.
- Bámult rád? - Igen.
Evés közben, a teremben súlyzózás közben…
Még a könyvtárban is odaült velem szembe, mikor olvastam.
Egyszer még alvás közben is bámult.
Nem bírtam tovább.
Jól elintézted. Az egyik szemére lehet, hogy megvakul.
Sam! Hallod, amit mondok?
Igen. Lehet, hogy megvakul.
Érzel bármit is ennek a hírnek a hallatán?
- Igen. Jó érzés. - Jó érzés?
Soha nem szállt le rólam.
Sam!
Nem vagyok a kurva testvére! Ezt kellett valahogy megértetnem vele.
Bele akartad verni a fejébe, mi?
Biztos, hogy nem volt valami más oka is?
Mi lett volna?
Valami összetettebb.
Nem. És nem mondok többet.
Sam!
Mondom, elég! Végeztünk.
A kihallgatásnak ezzel vége. Az elkövető Samuel Haig, 17 éves.
2013. március 10-e, délelőtt 11:09.
Kihallgatta Terry Dundee, őfelsége Godhaven intézetének nevelőtisztje.
Jobban ismertem Haiget másoknál, de ez nem sokat jelent.
Haig féltve őrizte minden egyes kibaszott titkát.
Sosem árulta el, ki a forrása.
Az irodában, ha egyáltalán bejött, nem is szólt senkihez.
Mégis mindenki okosnak tartotta.
- Kivéve magát. - Én átláttam rajta.
Tudtam, miért értett szót a törvényt nem tisztelőkkel.
Közéjük tartozott.
- Honnan szerezte a videót? - A gépén volt.
- Feltörte Haig számítógépét? - Miután meghalt.
Mintha ez változtatna bármin is. És ő kitől szerezte?
A Godhaven intézetben adta oda neki valaki.
A halála előtti hónapokban sokat járt oda.
- Miért? - Egy sztorin dolgozott.
- Elolvashatjuk? - Nálam vannak határok.
Maga újságíró. A saját anyját is megfarkalná.
Mi köze mindennek a Merritt-ügyhöz?
Segíthet kideríteni, ki ölte meg Sam Haiget.
Nem az ő halála ügyében nyomozunk.
Pedig talán nem ártana. Sam rátalált arra a srácra.
Akiről a videóban beszélt.
Akit majdnem agyonvert.
Mi a srác neve?
X-nek hívta, hogy védje a személyazonosságát.
És mi köze Mr. X-nek Merritt Lingardhoz?
Várjunk csak! Semmi!
Hacsak Haig bele nem keverte abba, amihez a kölyöknek is köze van a múltból.
Ez pont egy ilyen szuper újságírónak való téma.
Beszéljen Terry Dundeeval,
aki kihallgatja Samet azon a videón! Még ott dolgozik a Godhavenben.
Felkerestem, de elküldött a picsába, mivel mindent titkosítottak.
Lenyűgöző sztori!
De ha talál valamit, Morck, azért jussak az eszébe!
- Szia! - Mizu?
- Mit nézel? - Valami hülyeséget.
Tökéletes!
Durva volt az arckifejezésed.
Durvább, mint bármikor, amikor felidegesítettelek.
Amikor a fickó után mentél, mintha átváltoztál volna.
Aha.
Na jó.
Két személyiségem van.
Érted? Muszáj, hogy így legyen.
Olyanokat látok, amitől egyedül kikészülnék.
Nem lennék képes feldolgozni, mert azok nem is embernek való dolgok.
- Például? Mi a legdurvább, amit láttál? - Ennek nem teszlek ki.
Ilyet nem oszthatok meg veled. Anyukádnak sem meséltem róla.
- Miért? - Mert a ti világotok más.
Érted? Arról a másik világról pedig elég, ha annyit tudtok,
hogy létezik, és hogy nagy ritkán valami átvetül onnan ebbe a világba.
Az a fószer a fagyizóból ezzel tisztában van.
Ízelítőt adott neked abból a másik világból,
mert ha kellőképpen megrémiszt, képes uralni téged.
A történteket csak nagy küzdelmek árán fogod tudni feldolgozni.
- Ezt hogy érted? Rémálmaim lesznek? - Ki tudja, nálad miként jelentkezik?
De a halálfélelem vagy a halál közelsége
hirtelen a legkülönfélébb szarságokat eredményezhetik az embernél,
amik rád is bármikor rád törhetnek.
- Rám akarsz ijeszteni? - Az ijedtségen már túl vagy. Ez a lényeg.
Már tudod, hogy a dolgok egyetlen pillanat alatt megváltozhatnak.
- Üdv a klubban! - Én inkább nem akarok klubtag lenni.
Csakhogy ez nem kívánságműsor.
Az emberek egész életükben ilyen szitukat próbálnak megúszni.
Ilyenkor muszáj találkoznod és beszélgetned a sorstársaiddal,
hogy tudd, nem vagy egyedül a rémes érzéseiddel és gondolataiddal,
amik most benned kavarognak.
Ahogy te és Hardy is beszélgettek egymással?
Igen, Hardyval is beszélgetek erről.
És most veled is.
Most jól értem?
Beszélni szeretnél róla?
Aha. Amikor csak szükséged van rá. Persze.
Mindenről, ami történt?
És ami történik most is.
Kezdhetnénk azzal, hogy pipa vagy rám, amiért elszúrtam a dolgot anyukáddal.
És mert nem foglalkoztam veled, miután meglőttek.
Az nem a te hibád volt. Nem tehetsz róla.
Nem.
De attól még haragudhatsz.
Ez így van rendjén. Haragudni szabad.
Akár lehetne is ez az első témánk.
Itt vagyok veled.
És meghallgatlak.
Ígérem.
Jó reggelt!
Hát ebben nem sok minden van.
A rendőrök ránéztek a sziklára, és már lezártnak is tekintették az ügyet.
Talán én is ezt tettem volna.
A becsapódás súlyos sérüléseket okozott.
Mintha ilyen magasságból enyhe sérüléssel is megúszhatnád.
Oké. Mi piszkálja a csőröd?
Azon kívül, hogy az időpont és a halál oka elég fura.
- Paul Evans, aki megtalálta Haiget. - A mászásoktató.
Igen.
Állítólag este a nejével volt,
reggel meg épp fotózni akart, mikor rábukkant a holttestre.
Csakhogy aznap szakadt az eső.
Ez itt Skócia.
Talán esőben ébredt, napsütésben ért oda, és hóviharban indult vissza.
Aznap este tucatnyi üzenetet is küldött Haig aktuális telefonjára.
- Pár példa… - Olvasd fel!
„Elég a titkokból.
Ideje nyílt lapokkal játszani.”
„Ez nem a feleségemről szól.”
„Tudd, hogy én megértelek téged!”
„Megint a hotelben vagy?”
„Ő is ott van?”
- Egy pillanat! Kicsoda? - Gondolom, Merritt.
Válasz csak az utolsó üzenet után érkezett:
„Megyek, és mászok egyet. S.”
Utána nem írtak többet.
Haig ügyében mindez irreleváns volt, hiszen elvileg baleset érte.
Merritt ügyében viszont nem.
Haig a Prince’s Garden Hotelben találkozott Meritt-tel.
A szerkesztő szerint óvatosságból cserélgette a telefonjait.
Evans valami titkolózást említett, meg azt, hogy megérti őt.
- Ti nem beszéltek így Carllal? - Én még a nejemmel sem.
Talán nem ártana.
- Rose! - Donna!
- Kérsz reggelit, Morci? - Nem vagyok éhes.
Üres gyomorral néznél szembe a sötét angyalkával?
- Nem vagyok éhes. - Jól van.
Basszus!
Rose! Te kérsz valamit? Teát?
Kösz, nem. Ma már rengeteget ittam.
- Riteshsel nyíratod a füvet? - Aha. Miért?
Mert ő ápoló, nem kertész.
Szerintem inkább a kert szorul ápolásra. Jó szarul néz ki.
Amúgy meg jobb, ha odakint van, és nem a házban téblábol.
Sötét angyalka?
A gyógytornász, aki vagy megtanít járni, vagy ülni fog gyilkosságért.
Oké. Mesélj!
Ha Carl már megkörnyékezte Paul Evanst,
most miért beszélgetünk róla?
- Mert Evans sztorija sántít. - Kurvára.
Nyilván nem akarja, hogy fény derüljön a különleges barátságukra Haiggel.
Vagy többet tud Merrittről, mint állítja.
Ha így gondolod, menj vissza, és zargasd! Kérdezd meg!
- Mit? - Hogy mit titkol.
Csak így kérdezzek rá?
Miért ne? Erre vagy kíváncsi, nem?
De Paul Evans nem fogja elárulni.
Különböző módokon lehet kérdezni és nem kérdezni. Ugye érted?
- Attól függ, mennyire vagy tökös. - De nekem nincs…
- Nem vagyok túl tökös. - Rossz válasz.
Rose! Ha ez így van, mi a francot keresel itt?
Hadd halljam!
Nagyon is tökös vagyok!
Na tessék! Simán kimondtad.
Találjuk ki együtt, hogy jársz túl Paul Evans eszén!
Istenem! Ez a rohadt biztonsági ajtó!
Csipkedje magát!
Mondtam annak a büdös kölyöknek, hogy javítsa meg!
Kibaszott seggfej!
Terápiára jöttem.
Oda inkább ne! Köszönöm!
Nem legális úton jutott a címemhez, ugye?
Miután csúnyán cserben hagyott, ez érthető.
El kell ismernem, szép ez a kis lakás! Kicsit fura, de cuki.
Cuki?
Mintha a 20 éves énje lakna itt a diáktársaival.
Húszévesen tényleg itt laktam a diáktársaimmal.
- A maga lakása milyen? - Mint a volt nejem.
Akkor mindkettőnk életét beárnyékolja a szomorú múlt.
Azért biztos jól érezte itt magát.
Nem igazán. Anorexiás és depressziós voltam.
A húszas éveimet diétával és tornával töltöttem.
Jó, de én meg a nejemmel.
Inkább szenvedtem volna a húszas éveimben.
- Tudja, mi a szenvedés? - 15 év után a gyilkosságiaknál?
Meg is tapasztalta?
- Akkor most önsajnálattal fog vádolni. - Én nem vádaskodok, csak megfigyelek.
- Találkozott dr. Sonnenberggel? - Igen.
Na és?
Enid nénikémre emlékeztet,
aki szeret a kertben pepecselni,
hogy az árvácskák egészségesek legyenek. Az elásott hullák tetején.
Abbahagyom a terápiát.
De hiszen még el sem kezdte.
Martin, az albérlőm szerint figyelnem kéne az álmaimra.
- Nem is tudom, mit álmodtam utoljára. - Ébredés után állítólag érdemes felírni.
- De sosem álmodom. - Nem szokott álmodni?
Aludni sem.
De nincs szüksége terápiára, ugye?
- Csak alvásra. - Arra vannak tabletták meg hasonlók.
Azoktól félek.
Csomószor olvasok olyat, hogy valaki altatóval alszik,
aztán meg kieszi az egész hűtőt,
vagy nyitva az ajtó, a kutyán meg ott a póráz.
Vagy meztelenül ébred a volt nője mellett.
Minek jött ide, Carl?
Nem tudom.
Azt hittem, tudom.
De mégsem.
Ha rájön, visszajöhet elmesélni.
Mára szerintem végeztünk.
Basszus!
Ez az!
Egyszer kipróbáltam a mászást.
De most zumbázni járok. Szeretem, ha a lábam a földön van.
Értem. Akkor mi járatban van nálunk?
Dixon nyomozó vagyok. Chloe Evanst keresem.
- Chloet? - Igen.
- Épp most ment el. - Biztos? Azt mondta, itt lesz.
Biztos. A férje vagyok.
A védőnőhöz ment.
Akkor maga Paul.
Értem.
Esetleg én is tudok segíteni?
Nem, nem hiszem.
Csak jó lett volna befejezni a múltkori beszélgetésünket Chloeval.
Miről beszélgettek?
Sajnos nem árulhatom el. Külön megkértek rá.
- De én a férje vagyok. - Akkor sem. Sajnálom.
Szólna neki, hogy itt jártam, és hogy hívjon fel ezen a számon
minél hamarabb?
Örültem, Paul.
Elmondta, ugye?
Ki? Micsodát, Paul?
Ott meg is állhat.
Gázspré?
Paprikaspré.
De bokszer is van nálam. Meg sokkoló.
- Azt hiszi, bántani akarom? - Azt tuti nem, hogy pofán fújjam.
Maga tényleg zsaru?
Ezen néha én is elcsodálkozom.
Kérdezhetek valamit Sam Haigről?
Ezek szerint Chloe beszélt rólunk. Ugye?
Nem, de maga most igen.
A „rólunk” szó sokat sejtet. Egyébként nincs ezzel semmi baj.
Basszus! Nem is vagyok meleg.
Értem. Persze hogy nem. Gondolom, csak kísérletezgetett.
Nem volt köztünk semmilyen szexuális dolog.
Akkor mi köze volt Samhez?
Mászás közben az ember közel kerül a másikhoz. Fontos a bizalom.
Sam úgy érezte, nekem bármit elmondhat.
- Például? - Bármit.
Felmásztunk egy sziklára, és…
És csak beszélgettünk.
A mászás terápia is volt?
Sam magára bízta a kötelet meg a titkait.
Igen. Nagyjából.
Akkor viszont hazudott a nyomozóknak arról,
hogy nem tudott Samről és Merritt Lingardról.
- Mesélnie kellett róla. - Nem hazudtam. Őt nem említette.
Ugyan már!
Bizalmasan csak elmondta magának.
Nem. És nem is hiszem, hogy Samnek lett volna bárkije.
És a sok üzenet, amit két nappal korábban küldött neki?
Például: „Ez így nem mehet tovább.” „Én megértelek.” Bla, bla, bla.
Aznap este mind iszogattunk,
és Sam a legújabb cikkéről mesélt,
ami majd megváltoztatja az életét.
És persze Chloe, aki sosem bírta Samet, és utálta a titkolózást,
erre valami olyasmit válaszolt, hogy az jó,
mert Samre kurvára ráférne egy komoly változás,
különben tuti kinyiffan, és engem is magával ránt.
- Ezen összevesztek, és Sam elment. - A hotelbe?
Abba, amit az üzeneteiben említett?
„Még a hotelben vagy? Ő is ott van?”
Gondolom, Merrittre célzott.
Miből gondolja?
Sam egy hotelben találkozgatott vele.
Mint már többször elmondtam, őt nekem sosem említette.
A hotel nevét sem tudja?
Dehogynem. Ott van az utcánkban. Spivey Inn.
- Spivey Inn? - Igen.
Tényleg? És biztos, hogy odament?
Igen. Egész biztos.
És nem egy nővel ment oda?
Azt nem mondtam.
„Nem Chloeról van szó. Ő is ott van még?” Bassza meg!
Odaküldtem bocsánatot kérni.
Chloe elment Samhez?
- Igen. - Egyedül?
Én túl részeg voltam bóklászni.
Na és bocsánatot kért?
Úgy is fogalmazhatunk.
Ezt most hogy érti?
Mint mondtam, mind iszogattunk.
De azt mondta, Chloe nem is kedvelte őt.
Van, hogy ettől csak izgalmasabb.
Miért nem mondta el a rendőröknek?
- Mert egyszeri alkalom volt. - Biztos?
- Nem én öltem meg Sam Haiget. - Ezt senki sem állította, de…
- Maga ölte meg? - Dehogyis!
- De megdugta a feleségét. - Ja. Kösz!
Akkor még nem tudtam, csak aggódtam, mert nem válaszolt semmire.
Az utolsó üzenetet kivéve, amiben megírta, hogy mászni indul.
Ha beszélni akar velem vagy a feleségemmel, hívja az ügyvédünket!
Köszönöm!
Jó reggelt, Merritt!
Ma elszállítják a szemetet.
Ez a hónap csúcspontja.
Tessék!
Persze. Ráér. Nem muszáj úgy sietni.
Tőlem nyugodtan élhet a saját mocskában egy újabb hónapig.
Igénytelen ribanc!
SEGÉLYKÉRŐ HÍVÁS
Központ. Mi a probléma?
A feliratot fordította: Török Lajos