-Kan jeg foreslå tilbakeholdenhet? -Du mener ikke kast ham ned trappa?
En dag skjenker jeg deg så du kan fortelle om den gamle jobben.
Jeg drikker ikke.
Sam Haig.
Han er fra Scottish Telegraph. Deltok i Finch-rettssaken. Hver dag.
Jeg kjenner ham ikke.
Han og Merritt tilbrakte torsdager på et hotellrom.
Hun introduserte oss ikke.
Sa ikke du at dere var nære?
Vi snakket ikke om privatlivet hennes, husker du?
Vi tror de jobbet på en korrupsjonssak sammen.
Hva slags korrupsjon? Hvor?
Noe som forbandt Graham Finch og Kirsty Atkins.
-Kirsty Atkins? -Potensielt vitne.
Du tillot henne ikke å vitne i Finch-saken.
-Og hvorfor ikke? -Vi håpet du ville si det.
Jeg husker ikke denne Kirsty Atkins
eller hva hun kanskje kan ha hatt å si.
Spør heller Liam Taylor.
Det gjorde vi. Han ba oss spørre deg.
Vi vet at Kirsty sa til Merritt at hun ville vitne om
å ha møtt Finchs avdøde kone året før på et krisesenter.
Kona var der fordi Finch hadde banket henne.
Så dette var ikke spesielt nyttig informasjon for Finch.
Hvorfor ble hun ikke innkalt?
Kirsty var en produktiv forbryter og fastboende i Saughton fengsel.
-Ikke nødvendigvis troverdig. -Merritt mente det motsatte.
Like etter samtalen deres ble Kirsty overfalt.
Så noen mente hun var troverdig.
Så igjen er spørsmålet vårt: Hvorfor ble hun ikke innkalt?
Jeg kan ikke huske henne. Jeg kan kommentere generelt.
Og med et slikt individ ser en jury bare en som vil ut av fengsel.
Om noen uker er hun ute av fengsel, uten et øye,
med flere dusin arr fra å ha blitt knivstukket i varetekt.
Snakker han aldri?
Helst ikke.
Angrepet skjedde omtrent samtidig som du sa at Kirsty ikke kunne vitne.
Jeg må stole på deg, for igjen, jeg husker ikke noe av dette.
Men for å få dette til å skje, måtte Finch ha venner på innsiden.
Morck, du er virkelig, som annonsert, gal i hodet.
Hvorfor skulle jeg hjelpe en som Graham Finch?
Han var ikke bare en ektemann som kastet hans brisne kone ned trappa.
Han hadde penger. Han hadde innflytelse.
Finch hadde sine egne langvarige forbindelser.
Han trengte ikke min hjelp.
Merritt ville ha kommet til deg om hun ville innkalle Kirsty.
Fins det bevis på at Merritt ville det?
-Hvorfor er du så sikker? -Jeg tror Kirsty.
Narkoforbryteren som vil ut av fengsel.
Hva med journalisten som Merritt visstnok jobbet med?
Han er død.
Han falt dagen før Merritt forsvant,
som, hvis du holder følge,
betyr én død, én i live, én forsvunnet
innen en uke etter at Merritt kom til deg med et vitne som kunne ta Finch.
Ok, Morck. Du tok meg.
Jeg eies av Graham Finch.
Jeg antar at han betaler meg i gullmynter eller noe.
Nei.
Vi tror du ble truet av ham, indirekte.
Din datter, Julia, ble presset av veien under rettssaken.
Hun kjørte på en mann som ble alvorlig skadet. Det var kaotisk.
En far slutter aldri å forestille seg alle måter
de han bryr seg om kan bli skadet på.
For enhver mann er det en svakhet.
Kan jeg spørre hvordan du vet at Kirsty Atkins er narkotikaforbryter?
Du sa det.
Nei. Morck sa at hun var en produktiv forbryter.
Det virker som den eneste som kan bevise noe av dette, er død.
Vi er ikke sikre på at Merritt er død.
Du får håpe hun er det.
Takk for oss.
VENNER?
Jeg kan bare snakke med deg.
Hva med Alison? Mia, Jenna? Den gjengen?
Nei, de er for arrogante.
-"Arrogante." Du høres ut som mora mi. -Slutt.
Det er de rette ordene, ok?
Ja, de vil snakke med William, men jeg er for skummel.
Du er jævla skummel.
Ja, visst faen.
VENNER? DU HAR IKKE MANGE
Men jeg liker å prate med deg.
-Jeg kan si nesten hva som helst. -Nesten?
Hva kan du ikke si? Få høre.
-Jeg kan ikke si det. -Hvorfor?
For da hadde jeg jo sagt det.
Godt poeng.
-Hva er morsomt? -Lyle. Hva faen?
Mamma ba meg si at du må hjem.
Ok, du sa det. Dra til helvete.
Hun ba meg dra deg ut herfra.
Som om det kommer til å skje.
Det lukter sex.
Som om du vet det.
Jeg tror faren din er her.
Det går bra. La det være.
-Hei, Harry. -Vant dere?
Nei, ikke i dag. Vi kunne trengt deg.
Jeg er pensjonert.
-Du er Lyle Jennings. -Mr. Lingard.
Du skal ikke brenne ned stedet?
Pappa.
Nei. Jeg er bare her for å hente Harry. Moren vår trenger ham.
-Er hun våken? -Vi skal dra nå.
Ja.
Lyle.
Sees i morgen.
Hva sa jeg om å ha Harry Jennings i huset når jeg ikke er der?
-Han er ikke så ille. -Jeg snakker med søsteren din.
Meg og Harry liker hverandre.
-Harry og jeg. -Faktisk…
…elsker vi hverandre.
-Som Romeo og Julie? -Samme det.
-Ser ikke han på en stund. -Du gikk glipp av kampen.
William bryr seg ikke om jeg kommer. Gjør du?
-Bare hvis du vil. -Ser du?
-Det er ikke poenget. -Hva er poenget?
Familie?
Ja, det var det jeg trodde.
Kan du flytte deg?
INGEN
Overbetjent Morck. Kjente deg ikke igjen.
Du sitter ikke i bilen utenfor kontoret mitt.
Vær glad jeg ikke sitter på kontoret ditt. Ennå.
-Alt bra, Robbie? -Kjenner vi hverandre?
Jeg har sett deg på TV, så det føles sånn.
Jeg kan vel si det samme.
Som alle gode advokater snur du deg vel når klienten sparker ballen ut av roughen.
Er du her for å trakassere Mr. Finch? I så fall, kan vi spise lunsj først?
Det går bra, Robbie.
Morck er her for å be om unnskyldning for en misforståelse.
Så det var et uhell at din trente kakerlakk
var ekkel mot en 17-åring?
Ja. Han skulle være ekkel mot deg.
Beklager.
Jeg må si at du ga Fritz bra juling.
Jeg tror Fritz likte det.
Ja. Du reddet dagen hans.
Jeg sa beklager. Var det noe mer?
Vel, ja.
Kan du la være, betjent? Det er veldig dyre køller.
Her er saken. Du kan ikke anklages igjen for drapet på din kone,
så hatten av der, advokat.
Men jeg kan ta deg for
å betale for det mislykkede drapet på Kirsty Atkins.
Hva da på hvem?
Bare la være. Hva sier du?
Hva sier du, betjent? La Mr. Finch spise lunsj.
Har du bevis?
Jeg har din andre kakerlakk, Ed Solomon,
som skrapte Fritz av fortauet og kjørte ham til sykehuset.
-Som nå selv er på sykehus, har jeg hørt. -Ja.
Med et brukket bein.
Det er bra at han ikke trenger beinet for å snakke.
Et konversasjonstalent.
Han har mange meldinger og talemeldinger fra deg
som er jævla morsomme. Om man ikke er deg.
-Eller advokaten din. -Som?
"Gabby sier han kan sette deg i kontakt med et par lesber i Saughton
som kan skjære ut et av øynene hennes og få henne til å spise det."
Hun truet med å vitne mot deg, så det er både metaforisk og symbolsk.
Jeg tror vi kan avslutte dette lille avhøret nå.
Vi antar at denne Gabby
er en medreisende i din bedragerske verden,
men det vi ikke vet, er hvem som fortalte deg om Kirsty.
Overbetjent Morck.
Det var vel ikke Stephen Burns?
Kanskje rett etter Ed eller Fritz presset datterens bil av veien.
Hvis du vil snakke med Mr. Finch slik,
kan du enten anklage ham eller gå.
-Dette er en privat golf… -Fore!
Du bør kanskje hente den.
-Jeg ber om unnskyldning? -Du kan be så mye du vil.
Bare gå, Robbie.
Lover å ikke innrømme noe mens du er ute.
Kirsty slipper ut neste måned.
Jeg sender muffins.
-Du skal glemme at hun eksisterer. -Hvorfor?
For hvis noe skjer med henne,
hvis hun så mye som slår en tå,
antar jeg at det var din feil og banker på.
Er det alt?
Det var vel de samme som besøkte Jasper og Kirsty
som gikk etter Fergus Dunbar, politimannen som fikk Lingard-saken første gang.
Kanskje. De har mye fritid.
Var du involvert i Merritt Lingards forsvinning?
-Er det morsomt? -Hysterisk.
Hvorfor gå etter en aktor når jeg ble frikjent?
Frikjent for drap. Hun undersøkte korrupsjon.
Med en reporter, Sam Haig, som døde dagen før hun forsvant.
-Hun kunne tatt deg på en annen måte. -Det er veldig mistenkelig.
Du vet vel ikke noe om det?
Nei. Men jeg har ikke for vane å drepe journalister.
Bare kona di?
Fritz sa at du var en galning.
Fra Fritz er det stor ros.
-Haig var i rettssalen. -Hvis du sier det.
Ja, det var han.
Han var også den som fortalte meg om Kirsty Atkins.
Når?
En dag i rettssaken.
Han kom bort til meg i en pause og sa at hun skulle vitne
og at det ville bli ganske jævlig.
-Sa han det bare rett ut? -Ja. Det gjorde meg mistenksom.
Jeg fortalte Graham at hvis det var sant, ville jeg begjære imot det.
Jeg følte at gitt kvinnens historie ville kjennelsen gå i vår favør.
Til slutt gjorde jeg ingenting.
Jeg trengte ikke.
Og Graham var ok med å bare vente?
Jeg var ikke med på flere samtaler om saken.
Og hvis Graham hadde ønsket å ta en mer aggressiv tilnærming,
ville jeg ha minnet ham på
at vi hadde en sterk sak uten å ty til trusler.
Vet du hvorfor Haig ga deg en slik gave?
-Nei. -Ingen quid pro quo?
Ingen.
Og ingen av dere har den minste anelse
om hva som skjedde med Haig rett etter at han delte informasjonen?
Etter min erfaring, overbetjent,
vil du stoppe en reporter fra å se på deg,
er det verste du kan gjøre å skade reporteren.
Samme med politiet.
Når du går etter en av deres, vil de aldri la deg være.
Det er ikke verdt det.
Det er mye gråsone der, Mr. Finch.
Det med golfkølla var veldig morsomt.
Takk.
Men jeg ble svært lettet da du ikke slo ham med den.
Alt pratet om at jeg mister kontrollen.
Det er du som knuser luftrør og kastet folk ned trappa.
Ja, bortsett fra at når jeg gjør disse tingene,
har jeg alltid full kontroll.
Jeg har kontroll.
Hva faen gjorde du i Syria? Kom igjen.
Skal du svare?
Morck.
-Noen kødder med deg. -Hvem er dette?
Favorittreporteren din, Dennis Piper.
Ikke legg på. Jeg skal hjelpe deg.
Så sjenerøst, men jeg syns du er en jævla gnager.
Jeg tekster deg noe. Se på det.
Hvis du vil snakke etterpå, er jeg på Golden Rule i en time.
Hva faen snakker du om?
Skal vi se?
Faen!
Hei.
Tannen min er infisert. Jeg trenger antibiotika.
Eller helst en jævla tannlege.
Greit. Jeg dør av blodforgiftning. Ta fra deg gleden av å gjøre det.
Det virker som et antiklimaks etter all denne tiden.
Han lot meg ikke være i fred.
Hver gang jeg snudde meg, stirret han på meg.
-Stirret på deg? -Ja.
Jeg spiste eller trente i styrkerommet.
Jeg leste på biblioteket, og han satte seg overfor meg.
Jeg tok ham i å se meg sove en gang.
Jeg orket ikke mer.
Du banket ham ganske bra. Han kan miste øyet.
Sam, hørte du hva jeg sa?
Han kan miste øyet.
Føler du noe når jeg sier det?
-Ja, jeg føler meg bra. -Føler du deg bra?
Han ville aldri la meg være.
Sam?
Jeg er ikke broren hans, for faen. Måtte få ham til å forstå det.
Så da slo du ham i hodet?
Sikker på at det ikke lå mer bak?
Mer hva?
Mer komplisert?
Nei, jeg er ferdig med å snakke.
Sam.
Jeg sa at jeg er ferdig med å snakke.
Avhøret med Samuel Haig, 17 år, avsluttes.
10. mars 2013, klokken 11.09.
Med meg selv, Terry Dundee, fengsels- rådgiver ved Godhaven ungdomsanstalt.
Jeg kjente Haig bedre enn de fleste, noe som ikke sier så mye.
Haig var jævla privat.
Han ville ikke dele kilder.
Ikke snakke med noen på kontoret, når han gadd å komme.
Men alle trodde han var så smart.
-Men ikke du. -Jeg kjente ham.
Jeg visste hvorfor han kom så godt overens med lovløse. Han var én av dem.
-Hvor fikk du videoen fra? -PC-en hans.
-Hacket du Haigs datamaskin? -Etter at han døde.
Som om det ikke har noe å si. Hvor fant Haig videoen?
Noen på Godhaven må ha gitt den til ham.
Han hadde vært der ofte de siste månedene før han døde.
-Hvorfor? -Han jobbet med en artikkel.
-Kan vi lese den? -Ikke sånn uten videre.
Du er journalist. Du ville tatt din egen mor bakfra.
Hvordan hjelper dette oss i Merritt-saken?
Dere kan finne ut hvem som drepte Sam Haig.
Vi etterforsker ikke Haigs død.
Kanskje dere burde det. Sam fant denne gutten.
Den han snakket om i videoen.
Den han nesten drepte.
Hva heter gutten?
Han kalte ham "X" for å beskytte identiteten hans.
Og hva er forbindelsen til Merritt Lingard?
Vent. Den fins ikke.
Med mindre Haig fikk henne involvert i hva enn det var med gutten fra fortida.
Høres ut som noe en journalist burde se på.
Snakk med Terry Dundee,
den andre stemmen på opptaket. Han er fortsatt på Godhaven.
Jeg har tatt kontakt, men han kunne ikke si meg noe.
-Dette har vært fascinerende. -Hvis du finner noe, Morck, husk meg.
-Hei. -Alt bra?
-Hva ser du på? -Bare noe dritt.
Perfekt.
Du hadde et uttrykk i stad.
Aldri sett det før, selv når du er forbanna på meg.
Da du gikk etter den fyren, var du som en helt ukjent.
Ja.
Ok.
Jeg er to mennesker. Ja? Jeg må være det.
Jeg ser ting som ikke én person kan se, som ikke én person kan håndtere,
eller burde se, for å være ærlig.
Hva er det verste du har sett?
Nei, det skjer ikke. Jeg skal ikke overføre det til deg.
Samme var det med moren din.
-Hvorfor ikke? -Din verden er en annen.
Ja? Du trenger ikke å vite detaljene i den andre verden
utover at den fins og at en sjelden gang kommer noe derfra inn hit.
Fyren i iskrembutikken vet det.
Han vil skremme deg ved å vise deg den andre verdenen.
Han vil gjøre deg så redd at han eier deg.
Man kan ikke oppleve det du gjorde uten at det blir krøll.
Mener du at jeg får mareritt og sånt?
Hvem vet,
men hvis du tror du skal dø eller ser noen dø,
er det plutselig en meny av masse dritt som bare venter på å snike seg innpå deg.
-Prøver du å skremme meg? -Du er redd. Det er poenget.
Nå vet du at ting kan endre seg på et øyeblikk.
-Vi er i samme klubb. -Jeg vil ikke være i den klubben.
Ingen blir med frivillig.
Folk bruker hele livet på å prøve å unngå en sånn katastrofe.
Men du må gå på møtene, snakke med de andre medlemmene i klubben
så du vet at du ikke er den eneste som tenker og føler dritten
som du tenker og føler.
Som deg og Hardy?
Ja, som meg og Hardy,
og nå meg og deg.
Vent, vil du…
Vil du snakke om det?
Ja, når du trenger det.
Om hva som skjedde?
Om det som skjer.
Vi kan begynne med hvor forbanna du er for at jeg ødela det med moren din.
Og forlot deg da jeg ble skutt.
Det er ikke din feil. Du kunne ikke noe for det.
Nei.
Men du kan være sint.
Det er ok. Du har lov til å være sint.
La oss ha vårt første møte om det.
Jeg er her.
Jeg lytter.
Jeg lover.
God morgen.
Ikke mye til mappe, hva?
Politiet tok én titt på klippen og bestemte seg.
Jeg hadde nok også gjort det.
Skadene stemmer med et traumatisk fall fra stor høyde.
Som om et slikt fall ikke alltid er traumatisk.
Hva er problemet ditt?
Bortsett fra at tidslinje og dødsårsak er veldig tvilsomme.
-Han som fant Haig, Paul Evans. -Ja, klatreinstruktøren.
Ja.
Sier han var med kona kvelden før
og fant Haigs lik da han skulle ta bilder til nettsiden.
Men dagen han fant Haigs lik, regnet det.
Det er Skottland. Det kunne ha regnet da han våknet,
sol da han kom dit og snøstorm på vei hjem.
Han sendte også flere meldinger til Haigs kontanttelefon den kvelden.
-Et par eksempler. -Ja.
"Ingen flere hemmeligheter." "Jeg tror du må få alt ut i lyset."
"Dette handler ikke om kona mi." "Du skal vite at jeg ser deg."
"Er du tilbake på hotellet?" "Er hun der fortsatt?"
-Vent. Hvem er "hun"? -Det må være Merritt.
Og det kom ingen svar før siste meldingen:
"Jeg skal klatre, S."
Og ingen fulgte opp noe av det.
Det var irrelevant da Haigs død var et uhell.
Ikke irrelevant for Merritt.
Haig og Merritt hadde møttes på Prince's Garden Hotel,
og Haigs redaktør sa han hadde en kontanttelefon.
Evans snakket med Haig om hemmeligheter og "jeg ser deg" og alt det.
-Snakker ikke du og Carl sånn? -Ikke med kona engang.
Kanskje du burde.
-Hei, Rose. -Hei, Donna.
-Vil du ha frokost, herr Gretten? -Ikke sulten.
Vil du møte mørkets engel på tom mage?
-Jeg er ikke sulten. -Greit.
Faen heller.
Rose, vil du ha noe? Te?
Nei takk. Jeg har drukket for mange i dag.
-Ba du Ritesh klippe plenen? -Ja?
Han er pleier, ikke gartner.
Hagen trenger mer pleie enn meg. Ser forjævlig ut.
Og han har det bedre der ute.
Mørkets engel?
Fysiologen som enten får meg til å gå igjen eller fengsles for drap.
Ok, si meg en ting.
Hvis Carl allerede har ristet Paul Evans' tre,
hvorfor har vi denne samtalen?
-Evans historie er full av hull. -Ja.
Vil nok ikke at noen skal vite om vennskapet med Haig.
Eller så vet han mer enn han sier. Om Merritt.
Tror du det, så gå tilbake og plag ham igjen. Spør ham.
-Hva? -Hva han skjuler.
-Bare spørre ham? -Hvorfor ikke? Det er det du vil vite.
Paul Evans sier det ikke om han skjuler noe.
Det er måter å spørre, og måter å ikke spørre, om du skjønner.
Kommer an på ballene.
Jeg har ikke engang…
-De er ikke så store. -Feil svar.
Jeg mener det. Hvis det er sant, hva faen gjør du her?
Prøv igjen.
Jeg har veldig store baller.
Der, ja. Det var lett.
La oss finne ut hvordan du skal kødde med Paul Evans.
Gud, den jævla sikkerhetsluken.
Skynd deg!
Jeg ba den drittungen om å fikse den.
Jævla drittsekk.
Jeg har en avtale.
Kan du la være? Takk.
Du fant vel adressen min på upassende måte?
Det er greit nok, siden du forlot meg.
Jeg må si at det er et fint sted. Litt rart, men søtt.
Søtt?
Som om 20 år gamle deg bodde her i studietiden.
20 år gamle meg bodde her i studietiden.
-Hvordan er ditt hjem? -Som ekskona mi.
-Så vi bor i våre egne triste historier. -Men du hadde det nok mye mer moro her.
Nei. Jeg var undervektig og dypt deprimert.
Jeg veide gulrøtter og hoppet stjernehopp.
Bedre enn ekteskapet mitt.
Skulle gjerne lidd ferdig i 20-årene.
-Og du kjenner til lidelse? -Femten år i drapsavdelingen.
Jeg mente din egen.
-Nå anklager du meg for selvmedlidenhet. -Jeg anklager ikke. Jeg bare observerer.
-Har du møtt dr. Sonnenberg? -Det har jeg.
Og hva syntes du?
Hun minner meg om tante Enid.
De som liker å pusle i hagen, sørge for at alle blomstene er sunne,
oppå alle likene begravd under.
Uansett, jeg gir opp terapi.
Du kan ikke gi opp før du har prøvd.
Martin, leieboeren min, sier at jeg bør se på drømmene mine.
Jeg husker ikke den siste.
Jeg tror du må skrive dem ned så snart du våkner.
Nei, jeg drømmer ikke.
Drømmer du ikke?
Jeg sover ikke.
Og du trenger ikke terapi?
-Jeg trenger søvn. -De har piller og slikt nå.
De skremmer meg.
Du leser om folk hele tiden som våkner etter en sovepille
og har spist alt i kjøleskapet,
eller døra er åpen og hunden har på seg bånd,
eller du våkner naken ved siden av ekskjæresten.
Hvorfor er du her, Carl?
Jeg vet ikke.
Jeg trodde jeg visste.
Men nå vet jeg ikke.
Når du finner ut av det, kan du komme tilbake.
Jeg tror vi er ferdige.
Faen heller.
Ja.
Jeg har prøvd fjellklatring.
Jeg gjør Zumba nå. Foretrekker å holde føttene på bakken.
Ja. Hva er det som bringer deg hit?
Betjent Dixon. Jeg ser etter Chloe Evans?
-Chloe? -Det stemmer.
-Hun dro nettopp. -Er du sikker? Vi hadde en avtale.
Ja. Jeg er mannen hennes.
Hun er hos jordmoren vår.
Så du er Paul?
Ok.
-Er det noe jeg kan gjøre for deg? -Nei, jeg tror ikke det.
Dette er en oppfølgingstime til en samtale jeg hadde med Chloe, så…
Hvilken samtale?
Beklager, jeg kan ikke dele informasjon.
Men vi er gift.
Beklager, igjen.
Si at jeg var her, og be henne ringe dette nummeret
så fort hun kan.
Hyggelig, Paul.
Hun sa det, ikke sant?
Hvem sa hva, Paul?
Der blir bra.
-Er det Mace? -Pepperspray.
Jeg har også et par knoker og elektrosjokkvåpen.
-Tror du jeg vil skade deg? -Jeg vet du ikke vil bli sprayet.
Er du ekte politi?
Jeg spør ofte meg selv det samme.
Men kan jeg spørre deg om Sam Haig?
Så Chloe fortalte deg om oss?
Nei, men det gjorde du.
Det var ordet "oss". Og det er helt greit, forresten.
Faen, jeg er ikke homofil.
Nei. Selvsagt ikke. Kanskje du bare ville eksperimentere.
Jeg var ikke involvert med Sam seksuelt.
-Hvordan var dere involvert? -Når man klatrer, blir man nære.
Tillit er alt. Jeg var den Sam følte at han kunne si alt til.
-Som? -Alt mulig.
Vi kom oss opp på en klippe og
bare snakket.
Så klatring var som terapi,
og Sam ga deg tauet og alle hans hemmeligheter.
Ja, noe sånt.
Så du løy da du sa at du ikke visste om Sam og Merritt Lingard?
-Selvsagt ville han sagt det. -Nei. Sam nevnte henne aldri.
Kom igjen.
Med all den delingen må hun ha blitt nevnt.
Nei. Og jeg trodde ikke at Sam var i noe forhold da.
Hva med meldingene du sendte to dager før?
De med: "Vi kan ikke avslutte det sånn." "Jeg ser deg." Og så videre.
Vi hadde drukket den kvelden, og Sam snakket om sin nyeste artikkel,
han trodde den ville endre livet hans.
Og Chloe, som aldri likte Sam, mislikte hemmelighetene hans,
sa noe om at det var bra,
for han måtte gjøre store endringer i livet,
ellers ville han definitivt dø og ta meg med.
Så kranglet de og Sam dro.
Til hotellet?
Den du nevnte i meldingene. "Er du på hotellet? Er hun der fortsatt?"
-Jeg antar at "hun" var Merritt. -Hvorfor anta det?
Sam og Merritt møttes på et hotell.
Som jeg har sagt flere ganger, nevnte han henne aldri.
Du vet ikke hvilket hotell?
Selvsagt. Det er like ved oss. Spivey Inn.
-Spivey Inn? -Ja.
Du er sikker på at han var der?
Ja, veldig sikker.
Og ikke med en kvinne?
Jeg sa ikke det.
"Det handler ikke om Chloe. Er hun der fortsatt?" Å, faen.
-Jeg sendte henne for å si unnskyld. -Dro Chloe til Sam?
-Ja. -Alene?
Jeg var for sint til å dra.
Og ba hun om unnskyldning?
-På en måte. -På hvilken måte da?
Som sagt hadde vi drukket.
Men jeg trodde du sa at hun ikke engang likte ham?
Noen ganger blir det bedre da.
Hvorfor sa du det ikke til politiet?
-Fordi det var én gang. -Sikker?
-Jeg drepte ikke Sam Haig. -Ingen sa det, men…
-Drepte du Sam Haig? -Selvsagt ikke.
-Han knulla kona di. -Ja, takk.
Jeg visste ikke om det. Jeg var bekymret fordi han ikke svarte.
I hvert fall ikke før den siste han sendte om at han skulle klatre.
Hvis du vil snakke med meg eller kona mi igjen, ring advokaten vår.
Takk.
God morgen, Merritt.
Det er søppeldag.
Min favorittdag i måneden.
Vær så god.
Bare ta den tiden du trenger.
Vil du leve i din egen dritt i en måned til, er det greit,
din skabbete hurpe.
Nødtelefonen. Hvilken tjeneste?
Tekst: Anette Aardal