CinemArt uvádí
Dobře. Přistání za dvě. Pravidla střetu:
Pouze elektrické dávky. MI6 je chce živé na výslech.
Cíl je v železné bedně. Hledá ji každá agentura a teroristická buňka.
-Ani hnout! K zemi! -Odhoď zbraň!
Ani hnout! Všichni k zemi!
„Spojení aktivní“
„Systém odemčen“
„Otevírání komory se vzorkem“
Cíl zajištěn.
MI6.
-Ani hnout! -Počkat. Já jsem fanda.
Fantastická práce. A ve vašich sladěných mundurech vypadáte skvěle.
Kdo sakra jsi?
Padouch.
Okamžitě k zemi!
„Pravděpodobný útok“
Ne.
„Kapsle připraveny k injektáži“
„Vir aplikován“
Buldok dva. Tým je zničen.
Zradili nás.
Vzala nám vir.
Jeden z vojáků uprchl s virem. Chci, aby se na útěku neměla kam obrátit.
Je mazaná. Monitorujte všechny kanály a svalte na ni vinu.
-Rozumíte? -Ano, pane.
-Co máme dělat s těmahle hajzlama? -Odklidit. Je mi to fuk.
Žádné svědky. Dostanu ho zpátky.
Kdo mi v tom zabrání?
-Kde? -Kde?
„Londýn“
„Každou neděli karaoke“
Kdo sakra jsi?
Já jsem takovej řízek, kterej ti naklepe prdel.
Kdo sakra jsi?
Já jsem takový nevinný problém.
Co předvedeš, chlapáku?
Myslel jsem, že se rozbije.
Ne, ne.
Zabiju tě!
Zemřeš!
No tak. Ne. To je moje oblíbená bunda. To nedělej.
Ahoj, zlato. Podáš mi tu mašinku, prosím? Děkuju moc. Hezký kérky.
Dobře. Zahrajeme si takovou hru. Jmenuje se šibenice. Zeptám se tě na pár věcí.
Když se mi nebude líbit odpověď...
Asi to chápeš.
Na dark webu jsem sledoval konverzaci o superviru, který půjde do aukce.
-Pověz mi o tom. -Přísahám, že to nevím.
Ta odpověď se mi nelíbí.
Doslechl jsem se o tajný skupině. Ilegální technologie, násilný akce.
Pořádný šmejdi. Jako ty.
Jmenují se Eteon. A ty mi povíš, kde je najdu. Ne protože jsem tě pověsil z okna.
Povíš mi to proto, že jsem schopnej tě pustit.
Dobře, prémiové kolo. Kde je ten vir?
Ne! Počkej!
Nenechávej mě tu! Prosím!
Nenech mě tady! Nenech mě tady!
Co mi tam napsal?
„Miluju fízly“
RYCHLE A ZBĚSILE: HOBBS A SHAW
Jednička, jednička, jednička. Výborně.
Mimochodem, tvůj rozbor Starce a moře z minulého týdne. Napsala jsi to parádně.
-Díky, tati. -Pojď mi. Jo. Co je tohle?
Úkol ze sociální vědy.
Je to rodokmen. Je to jenom skica.
„Luke Hobbs, Samantha Hobbsová“
Přesně náš rodokmen.
Je bezva srozumitelný a úplně jasný.
Jo.
Ale chtěla jsem použít tohle.
Našla jsem to v šuplíku v garáži.
To jsi ty, viď?
Kdo je Jonah?
To je tvůj bratr?
Jo. Můj bratr.
Proč nikdy nemluvíš o Samoi?
-Stalo se něco? -V životě se věci stávají.
Stávají se, i když to nechceš.
Musíš se co nejvíc snažit...
a jít dál. Pravda je taková, že tvoje rodina jsem já.
Já jsem tvůj blízký. Já.
-A je tě až moc. -Je mě spousta.
Podívej. Dokonalý načasování.
-Ne, tohle je malá porce. -Jo. -Děkuju moc.
-Hřešící den? -Hřešící den. Jo.
Děkuju mockrát.
Je to vážně třeba? No tak! Je jí jednasedmdesát! Co je to s váma?
Vězeňkyni bude prokázána shovívavost, až dokáže, že není bezpečnostním rizikem.
Když někdo nechá otevřené zadní dveře, je hloupé toho nevyužít.
Hloupé je za to platit bachařkám, ale nedat jim dost, aby držely pysk.
Jo, ale stejně mám pravdu.
Když nedokážeš utýct z týhle podělaný díry, jde to s tebou z kopce, mami.
Drzoune pitomá. Když je řeč o útěcích, kde je můj narozeninový dort?
Ten s pilníkem? Zrovna ho pečou.
Na pilník ti kašlu. Chci pořádnej kus C-4.
Hele, jestli chceš vážně pryč, tak to řekni. Já to zařídím.
Decku, dělám si jen legraci. Být v lochu mi nevadí. Užívám si klidu a pohody.
Víš, hezké procházky, trocha čtení, hromada sudoku.
Je to jako být na penzi. Paráda.
Poslouchej. Už jsi mluvil se svojí sestrou?
-Ty víš, že ne, mami. -Podej mi ruku. -Už je to tu zase.
Vždyť jste byli se sestrou nerozluční. Co se mezi vámi stalo?
Pamatuju si, jak jste si s Owenem a Hattie hráli na dvorku.
Vaše hrátky, vaše zlodějinky. Loupení bank.
Dávali jste vašim podfukům krycí jména. Pamatuješ?
-Jak se ten jeden jmenoval? -Keith Moon.
Jasně. Jmenoval se Keith Moon, protože...
Docházelo při něm k výbušným zvukům a hrozila ztráta sluchu.
-Můj chlapeček. -Takže jsme nechali rodinného podniku.
Má tě ráda, víš? Stačí zvednout telefon, Decku.
Podívej se na mě. Jsi její starší bratr.
-Obdivuje tě. -Bejvávalo.
No, doufám, že jednoho dne projdu tamhle těmi dveřmi
a uvidím, jak tu oba sedíte.
-Kolik let ti zbývá? -Dva roky, při dobrém chování.
-A kolik doopravdy? -Čtyři.
Vždyť víš, co se říká. „Nikdy neříkej nikdy.“
Čas vypršel.
-Chovej se slušně. -Budu. Mám tě ráda, miláčku.
Já tebe taky.
-Dobře. -Lucas Rebecca Hobbs.
Tebe jsem neviděl celou věčnost.
-Rebecca? -Stárneš vůbec? Jak je to dlouho?
-Půl roku. -Čas letí. -Když jsme od sebe.
Jakou máš pleťovou kúru? Vypadáš jako mladá Shirley Templeová.
-Běž. -Tati, co je to za chlapa? -Ten chlap je Locke.
A pracuje pro CIA.
-Jsme s tátou staří kamarádi. -Nejsme kamarádi. -Náhodou jsme...
Nejlepší kamarádi. Mám polovinu srdce. Nechali jsme se společně potetovat.
-Vážně ne? -Nenechali. -Pamatuju... -Nemáme společné tetování.
-...že jsem si nechal udělat kdysi tohle. -Ježíši. -Chybí mi to pošťuchování.
-Máš minutu, abys mi řekl, co chceš. -Oba dva jdeme po stejné věci.
To je vir CT-17. Je to programovatelná biozbraň biblických proporcí.
-Láskyplně přezdívaná „vločka“. -Co ta vločka dělá?
Jen ti zkapalní vnitřní orgány. Z těla se ti stane obrovský pytel horký polívky.
-Je jí devět! -Viděla jsem horší věci. -Kde? -Ve Hře o trůny. U Janet.
-Lannister vždycky splácí svoje dluhy. -Tam už nikdy nepůjdeš.
Ale v případu je nový vývoj, Rebecco. Podrobnosti... jsou v téhle složce.
-Tu máš. Je připravená, Becco. -Je jí devět!
Tohle je jediná existující dávka CT-17.
A tahle vločka je teď v rukou zběhlé agentky MI6 v Londýně.
Tati, jsou všichni špióni tak hezký?
-Ne. Je neobyčejně atraktivní. -A smrtící.
Včera večer byla součástí týmu MI6, který měl vir zajistit.
Následně zabila celý svůj tajný oddíl.
Jednoho chlapa bodla do hrudi cihlou.
Víš, jak je to těžký? Zabodnout někoho cihlou?
-Přejdi k věci. -Cihla nemá ostří.
Jak může někomu vrazit do hrudníku cihlu?
Buď je ohromně silná, nebo se ten druhý člověk musel narodit celej bez kostí.
-Přejdi víc k věci. -Ukradla vločku.
-Úplně zmizela z mapy. -Kdo je to? -Vědec, který vir vytvořil. -Kde je?
Taky zmizel z mapy. Nedá se najít. Možná je mrtvý.
-Jsi skvělý pomocník. -A ty nejlepší stopař.
-Určitě něco vymyslíš. -Ne, ne. Jsem od DSS, ty od CIA.
-Nepracuju pro tebe. -Tvůj šéf tě převelel. Teď už jo, sráči.
-Cos to řekl? -Uklidni se, ano?
Už máme v Londýně tajnou základnu. Je tam agent. Bude to tvůj kolega.
-Nikoho nepotřebuju. Dělám sám. -Máme větší problémy než tvoje ego
nebo ten, že jsem si před chvílí tutově nasral do gatí.
Jde o celý svět. Jestli se to dostane ven, máme tu hafo zkapalněných orgánů.
A to myslím jako všude.
A nejenom nás dvou.
On ví, že ho vidím, ne?
Ten nic neví, Jone Sněhu.
Tak jak to vidíš, Becky? Přijmeš parťáka?
-Jdu do toho. -Jasně. -Víš, co jsem ti řekl ve Rwandě?
-Pořád to pálí? -Ne, to druhý. -Nedívej se, jak spím. -Řekl jsem:
-Vůbec nejsme kamarádi. -Jsme nejlepší kamarádi.
-A ať si kryješ záda. -Ať ti přikryju záda. -Ať si kryješ záda.
Samý záda. Rozumím. Starej dobrej Hobbs, co?
Starej dobrej Locke.
Fajn. Kdo na tom dělá?
-Pane Shawe. -Ne, nekoupím to. -Vždyť nevíte, co prodávám. Ani kdo jsem.
-CIA. -Jak to...? -Sluneční brýle, zataženo. Pohodlné boty.
Mám zborcenou klenbu a nemám příliš na výběr ohledně...
-Každopádně jsem agent Loeb... -Jak jste mě našel?
Váš známý mi dal tip. Pan Nikdo.
Pan Nikdo.
Řeknu vám vtípek. Co mají společného agenti CIA a baseballové míčky?
-Když je trefíte pálkou, lidi jásají. -Ne.
Jsou to dvě věci, co jsou mi úplně volný.
To taky funguje.
Zbraň, kterou ukradla, je naprosto unikátní.
Je to programovatelná choroba, schopná zasáhnout jakoukoli sekvenci DNA
se stoprocentní úmrtností během sedmdesáti dvou hodin.
Pokud ji najde MI6, budou s ní zacházet jako se zrádcem.
Potřebujeme, abyste odevzdala vir.
Kde se nacházíte?
Myslíte, že jsem je zabila?
Ale pokud nám ji pomůžete najít a přinesete ten vir, zajistíme jí imunitu.
Zřídili jsme tu v Londýně tajnou základnu. Máte k dispozici vše potřebné.
-A ze Států posíláme na výpomoc kolegu. -Nikoho nepotřebuju.
Vy možná ne, pane Shawe. Ale ona ano.
Můj člověk do toho jde.
Můj taky. Začne tvůj člověk trojčit, až zjistí, kdo je můj člověk?
Nedělali spolu v New Yorku?
A nezničili taky kancelář DSS v L.A., když ji jeden s druhým vymlátili?
Nevím, jak tvůj člověk, ale můj člověk? Ten to zvládne. Zmákne to. A víš proč?
Celej život jsme nejlepší kamarádi.
Můj člověk mi před sedmnácti lety rozbil držku v baru v Krakově
a ani si mě nepamatuje. Každý máme svoje zážitky.
-Každopádně jde o osud světa. -Jde o osud světa.
-Populace planety je v jejich rukou. -Vážná záležitost.
Snad pro záchranu světa odloží vzájemnou nicotnou rivalitu stranou.
-Ani hovno! -Ani hovno!
S tímhle chlapem dělat nebudu.
Jestli do toho půjde, můžete dát finesám sbohem. Paní Hulková umí jen třískat.
A pan Palič zná jen výbuchy.
-Jde o to... -A jde o to... -...nic ve zlým... -...jo, nic ve zlým...
-tenhle chlap je hovado. -tenhle chlap je hovado.
To je v tvý rodný řeči „hajzl“.
To je v tvý rodný řeči „zmrd“.
Už ses vykecal? Mluvíš jako obří potetovaný mimino.
Tyhle sračky poslouchat nebudu. Mám práci.
Řekni mámě, že ji pozdravuju. Já jí to radši řeknu sám.
O mojí mámě nikdy nemluv, nebo ti fláknu hlavou o zeď.
A zadruhý, budu to mít hotový dřív, než se namázneš olejíčkem.
Hodně štěstí, mazáku.
Už to mám. Připomněl jsi mi to.
Právě proto s tebou nerad dělám.
Kvůli tvýmu hlasu.
Tvýmu nosovýmu, předpubertálnímu hlasu Harryho Pottera.
Pokaždý, když promluvíš,
jako by mi vláčeli koule skrz rozmlácený sklo.
-A to bolí. -Pro mě...
to není tvůj hlas. Ale tvůj ksicht.
Tvůj velkej blbej ksicht.
Když ho vidím, mám pocit, že mi Bůh nablil rovnou do očí.
A to pálí.
Hrozně to pálí.
Co teď uděláš? Zaházíš si nábytkem?
Pro tvoji informaci jsem chtěl tu židli otočit na bok a vrazit ti ji do krku.
Takhle reaguješ na všechno. Skrz každej problém prorazíš díru obrovským tirákem.
-Tohle tu nezabere. -Já myslím, že jo. -Co abyste se posadili a probereme to.
Já a ty? My? To už mám za sebou. Naprostá ztráta času.
-Tentokrát s tebou souhlasím. -Jo? Tohle si udělám po svým.
Jestli s tím má někdo problém, ať přijde sem a zabrání mi v tom.
-Já tam nejdu. -Já tam nepůjdu.
Chytrý kluci.
Fajn, vysavače zábavy máme z krku a můžeme se pustit do práce.
Zobrazte všechny CCTV kamery ve středním Londýně.
-Záběry nám kontrolují dva tucty agentů. -Neodmlouvej mi, Opie.
Zajímá mě jen pokrytí. Už ti to nebudu opakovat. Zobraz to.
Najeď na místo loupeže.
Invertuj to.
Zdůrazni oblasti, které kamery nepokrývají.
Je chytrá.
Právě pozabíjela celý svůj tým a ukradla smrtící vir.
Nebude čekat, až ji natočí.
„Autorizační kód“
Hledá tě spousta grázlů.
A ty jsi grázl?
To záleží na tom, co se stane během příští půlminuty.
Sliby, sliby.
Proběhne to následovně. Půjde to po zlým, nebo po dobrým.
-Myslíš to vážně? -Ano. -Fakt? -Jo.
-To je těžké rozhodování. -Ani ne.
Nemám se hýbat?
Ukaž mi ruce.
Dobře.
Ale nebude se ti líbit, co v nich mám.
-Už jsem se rozhodla. -Jsi chytrá ženská. -To jsem.
Po zlým.
No tak, počkej!
Stůj!
Bože.
Hej! Ne.
-Ty mě šetříš? -Prozatím.
-Určitě si přeješ, abys mě byl nešetřil. -Teď si přeju spoustu věcí.
Teď hezky usneš. Všechno to bude jako zlý sen.
Je to spíš noční můra. Celý je to noční můra.
Dobře, teď si trochu popovídáme.
„Ústředí Eteonu, Spojené království“
Ředitel pro vás nařídil nové standardy. Všechno vám připravil v ordinaci.
Zdokonalování je bolestný proces, Brixtone.
Jak naše, tak snaha o dokonalý svět.
Lidstvo se musí vyvinout, jinak se zničí.
Eteon odstraní všechny lidské slabiny
a nahradí je strojovou dokonalostí.
A vy budete průkopníkem.
„Tajný úkryt CIA, Londýn“
Položím ti otázku. Jinou, než si myslíš.
-Tančíš ráda? -Elektrické boogie?
Macarenu? Ne, to ne.
Ne, ne. Spíš jsem myslel na tango.
-K němu jsou potřeba dva. -To neznám. Asi jiné generace.
Každopádně muzika už hraje, tak uvidíme, jaký máš rytmus.
-Kde je ten vir? -Netuším, o čem mluvíš. -To zabolelo.
Šlápla jsi mi na prst, to se mi nelíbilo. Zkusíme to znovu. Zvládneš to líp.
-Kde je ten vir? -Proč mám s tebou mluvit? Nejsi od CIA.
-Ne? Jak to víš? -Kde mám začít?
Jsou dva druhy agentů CIA. Zpravodajci a špióni. Ti kluci nezvednou ani tužku.
Takhle vypadá zpravodajec.
Ty bys uzvedl celý barák.
Ale při špionáži je potřeba nenápadnost a delikátnost. Delikátní nejsi ani trochu.
Jo.
-To bylo dobrý. Ohromila jsi mě. -Nikoho jsem nezabila.
Já vím, že ne.
Jak to víš?
Když s někým zápasíš, hodně se o něm dozvíš.
A když jsme zápasili, nechtěla jsi mě zabít. Chtěla jsi utéct.
Jenže svět si stejně myslí, že jsi vrah a zloděj,
takže nikam nepůjdeš a nikam si nezavoláš, dokud mi pořádně neodpovíš.
-Nevíš, o co jde. -Pomoz mi to pochopit. -Nemůžu. Marníš můj čas.
Ty marníš můj čas! Vir přijde do špatných rukou a šlus. Konečná.
Přišel čas trénovat bicáky? Tak jako CIA, napínat špatné svaly.
Víš, že nejsilnější sval je mozek? Měl bys ho procvičovat trochu víc.
V tvém těle je více moudrosti než ve všech tvých myšlenkách.
Nech mě hádat. To řekl Bruce Lee?
Ne, Nietzsche.
Tohle si cvičím.
A taky tohle.
Pojď sem.
-Jestli se pohne, střelíš ji. -Nemůže mě zastřelit.
-To nesmí. -Do obličeje. -Nemůžeš. Zavřou tě.
-Do obličeje ji střelit můžeš. -Nemůžeš. -Střelíš ji dvakrát do obličeje.
-Platí? -Jo.
-Ahoj, tati. Chytil jsi tu sexy špiónku? -No tak. Já chytím všechno, co lovím.
Jak dlouho už tohle děláš?
Přijde mi, že jsi nováček.
Docela mě štve.
Víš, tati, občas se lidi navzájem štvou,
a přitom spolu flirtujou.
Kde jsi to slyšela?
Hele, já a ta špiónka spolu neflirtujeme. Jasný? Nulová chemie.
Já nevím. Když jsi viděl její fotku, zdvihl jsi obočí.
-Jaké obočí? -Tati, děláš to vždycky. -Co dělám?
-To nedělám. -Ale děláš.
To rozhodně nedělám. Ani nevím, co to děláš. Nic hloupějšího jsem neviděl.
Už musím jít. Mám nějakou práci. Uvidíme se doma, ano? Mám tě rád.
-Já tebe. -A ještě něco.
Sakrafix.
-Tenhle tanec se mnou nezkoušej. -Vážně? -Střely skousávám denně.
K snídani a obědu? Teď je čas na večeři.
Odpočítám ti to. Tři...
-Dva... -Hobbsi.
-Ani hnout! -Polož to. Dej z ní ty umaštěný pracky.
-Co tu děláš? -Zachraňuju tě. -Nepotřebuju zachraňovat.
Ne, ne. Tohle je můj dům a tvoje zatracená holka nikam nepůjde.
-To je nechutný. -Holka? To je moje sestra.
-Blbost. Na to je až moc hezká. -Moc vtipný. Hat. Jdou po tobě.
-To vím. -A půjdou, když neřekne, kde je ten vir.
Poslouchej, troubo. Jestli ji odsud okamžitě neodvedu, tak zemře!
-Jestli to neřekne, zemřeme všichni. -Zemřou všichni, protože ten vir jsem já.
Je umístěný v kapslích. Musela jsem je dostat ven.
Seberte cíl.
-Teď, nebo nikdy. -Preferuju „teď“. -Až řeknu „tři“. -Jasně.
Raz, dva, tři.
Nenechám si nařizovat, co mám dělat.
„Aktivní“
Teď ti dám lekci, hochu.
„Rychlost, síla“
-Deckard Shaw. Už je to dávno. -Rád tě vidím, Brixtone.
-Myslím, že ti došly náboje. -To je tvý jediný štěstí. -Jo.
-Pěknej ohoz. -Neprůstřelnej. Špičková technologie.
-Měls ho mít naposledy. -Střelils do mě tři kulky.
Dvě do prsou, jedna do hlavy. Tak nás to učili. Pamatuješ?
Škoda že ses nedal k Eteonu. Tohle všechno jsi mohl mít, kamaráde.
-Kamaráde? -Jo.
-Nejsi ten, koho jsem znal. -Ne. Jsem daleko lepší.
Jsem budoucnost lidstva.
„Trajektorie“
Stůj!
-Hattie, nastup si! -Jedeme všichni.
Ty ne.
Jen ta holka.
Říkám, že jedeme všichni.
Vyřaďte auto. Tu holku chci živou.
-Cos to sakra provedla? -Lekce od staršího bráchy?
Píchla jsem si injekci. Neměla jsem na výběr. Chtěl to vzít.
Zadat souřadnice vektoru.
„Výpočet optimální trasy“
Možná by sis měl...
Procvič si bicáky.
Pusť mě!
Výborně.
Můžeš mi říct, o co tu jde?
Dlouhej příběh.
Je to duch. Má bejt mrtvej. Před osmi lety jsem mu prostřelil mozek.
Bezva, pronásleduje nás Terminátor.
-To nezvládne. -Nevidí přes volant. -Připoutej se, zase ti zachráním život.
Takže chcete válku?
Dobře.
Jízda je u konce. Auto tu necháme.
Aktualizace.
Hacknul jsem mainframe každé zpravodajské agentury a pobočky.
-Kolik jich ovládáme? -174 vysílání, přibližně dva tisíce.
Zdvojnásobit. Chci stoprocentní kontrolu.
-Standardní falešné obvinění. -Ne. Chci pro ně něco speciálního.
Poslouchejte. Příběh:
Hobbs, Shaw, velkej chlap, malej chlap, byli identifikováni.
Byli obviněni z nedávných útoků na CIA.
Měli společnou vězeňskou celu, kde zosnovali plán,
aby nastolili svou hrůzovládu.
Už je to tady.
„Londýnský teroristický útok“
-Co je to za lidi? -Eteon.
Tajná technologická korporace s armádou žoldáků a kupou špinavých peněz.
A utkvělou představou, že zachrání svět upravením lidské rasy.
A je to.
Evidentně ovládají i média.
Slyšel jsem o nich nějaké zvěsti.
Všichni si myslí, že je to mýtus.
Viděl jsem, jak jsou skuteční.
Když se jim nehodíš do plánů, vykopal sis vlastní hrob.
-Pojďme do nejbližšího úkrytu. -Ne. Ty to nechápeš, co?
Brixton je špičkový vrah. Nejlepší, co jsem viděl. Znám ho.
Nepřestane, dokud vir nezíská. A navíc, tohle je moje sestra. Rodinný byznys.
Jmenuješ se Shaw? Ne. Tak s tebou nikam nepůjde.
Když jde o osud světa, je to i můj byznys. Ta ženská nikam nepůjde...
-Kam jdeš? -Nemám čas na vaše samčí sračky.
Evidentně nedokážete spolupracovat, takže jste mi na nic.
Jdu najít chlapa, který se mi toho pomůže zbavit.
-Mějte se. -Myslíš tohohle?
Sledoval jsem ho před přepadením. Špatně se hledá, ale mám skvělou stopu.
-Ruský noviny. -A ne ledajaký.
V Londýně je prodávají jen na jednom místě.
Díky. Uvidíme se zítra.
To je optimistický.
Zavolejte ředitele.
Vida, vida, Deckard Shaw.
Komplikuje se vám to.
Ani ne.
Spolupracuje s Lukem Hobbsem z DSS.
Hobbs. Měl jsem tu čest.
Vzbuzují respekt.
Malé ryby. Oba je zlikviduji a co nejrychleji přivedu cíl.
Přivedete tu dívku, extrahujete vir a přeprogramujete ho pro fázi jedna.
Tu zbraň použijeme k likvidaci slabých a všech, co by nám stáli v cestě.
Budujeme dokonalý systém, Brixtone. Hobbs a Shaw mohou být pro Eteon prospěšní.
Zpracujte je.
Zpracovat?
Promiňte, nerozumím.
Chci je zpracovat. Chci, aby dělali pro naši věc.
Rozumíte?
Nejdou zpracovat.
Proč jste si tak jistý?
Když jsme se ptali naposledy, střelili mě do tváře. Jsem si velmi jistý.
Navrhoval bych jiný přístup. A proto...
To nebyla prosba, Brixtone. Ukážete jim následky odmítnutí.
Nebo vám je ukážu já.
To je výhrůžka?
Nezapomínejte, komu vděčíte za svoje přežití.
Vše pro naši věc.
Zlato, pamatuješ, jak jsme si říkali, co se stane, pokud se něco zvrtne?
Nazvali jsme to „rudý poplach“. Teď je to tady.
-Můžu něco udělat? -Musíš zůstat doma. Budeš tam v bezpečí.
Mimochodem, tenhle hovor teď poslouchá CIA.
Sleduj. Ahoj, Locku.
Všichni v bezpečí a v pořádku. Jsem v našem známém bistru.
Je to fakt divný, být tu bez vás.
Asi mají zavřeno.
Díky, brácho.
Zlato, mluvil jsem s tetou Lisou. Ví, co má dělat. Přijdu domů co nejrychleji.
-Mám tě ráda. -A já tebe.
Ahoj.
Luke Hobbs a Deckard Shaw.
Hobbs je agent v americké...
Řekni nám všechno, co víš o tomhle.
-Probůh. Kdy došlo k vystavení? -Tak před třiceti hodinami.
-Pak jsou kapsle s virem ještě netknuté. -Musíme ho neutralizovat. -Ne.
Není naprogramován na konkrétní sekvenci DNA. Je smrtící pro všechny.
Za 42 hodin se kapsle rozpustí a ona bude infikována. Vir se dostane do vzduchu.
Během týdne dojde ke globální kontaminaci.
-Proč jste sakra něco takového vytvořil? -Myslel jsem si, že k nim patřím. -Eteon.
Řekli mi, že chtějí zachránit svět skrze vědu. Věřil jsem jejich věci.
Vločku jsem vyvinul jako nosič pro vakcíny, všelék pro celý svět.
Ale oni ji přeměnili na naprogramovatelnou apokalypsu.
K útoku na ty nejslabší, co nejsou hodni eteonské vize budoucnosti.
Na vědce jste neuvěřitelně tupej.
Získal jsem dvě Nobelovy ceny, ale kdo by to počítal?
Říkal jste, že vir je programovatelný. Tak ho přeprogramujte.
-Nemůžu ho přeprogramovat v hostiteli. -Řekněte nám, jak to ze mě dostat.
Jsou dvě možnosti.
-První je snadná. -Mluvte. -Konečně. -Zabijte ji.
-Prosím? -Tělo samozřejmě spalte. -Samozřejmě. -Myslím opravdu spálit.
-Opravdu. -Na popel. Aby nebylo k poznání.
-Řekněme, že tohle možnost není, génie. -Tohle nebereme. Možnost číslo dvě.
Přístroj, který jí může zachránit život a vyjmout vir.
-To měla být první možnost. -Nedá se k němu dostat. -Kde je?
V laboratoři Eteonu, kde byla vyvinuta vločka.
Tajný komplex hlídaný armádou
v té nejodlehlejší části planety. Jestli tam ale půjdete, zemřete všichni tři.
Takže říkáte, že zemře tak jako tak.
No, kdo chce na drink?
Znám ideální místo.
To je sestava.
-Tady někdo něco překompenzovává. -Jestli něco, tak podkompenzovávám.
A ještě maličký. Přesně tvoje velikost.
Bylo pro akci v Itálii.
Škoda že jsme nepotřebovali nabušenýho šoféra busu. Zavolal bych ti.
Drink?
Jo, menší si dám.
Napíšu někomu do Moskvy. Starému příteli. Máme bohatou historii.
Navštíví pár místních. Ruské podsvětí. Mají věci, co budeme potřebovat.
Kolikrát jsi ji střelil do hlavy?
Seženou nám vybavení.
Víš, že dostat se z téhle země bude ohromně těžký.
Jde po nás každá velká zpravodajská agentura.
A navíc jsi zahanbil MI6, když jsi zradil svůj tým.
Nevěř všemu, co se říká, Hat.
Úsměv.
Obvyklé krycí metody nezaberou. Budeme muset zapadnout.
-Skrýt se všem na očích. -Proto poletíme komerčním letem.
To si nás ale snadno všimnou.
Zařídil jsem to. Naklonoval jsem signály našich mobilů po celém světě.
Získáme tak nejmíň 48 hodin.
Novou výbavu vyzvedneme v Moskvě. Tím unikneme pozornosti na letišti.
Tohle asi jediný ti padne.
-Komu to padne, šmoulovi? -To jsem nosil dřív.
Předem se omlouvám, že ti to bude volný kolem koulí.
Fajn. Co tu máme, drsňáku?
Změnil jsem vám biometrické profily.
Scannery na letišti nepoznají vaše tváře ani otisky prstů.
Jsi Sarah Atkinsová. Děláš u pojišťovny.
-Dobrý den. -„Sarah Atkinsová, Australanka“
-Děkuji. -Díky.
Já jsem Franz Gruber. Jsem architekt na volné noze, náruživý horolezec...
a učím lyžování.
-Děkuji. -A ty jsi Michael Oxmaul.
Mike „Coxsmall“?
Radši Michael.
„Zadržet“
-Stát! -Ani hnout! -Stůjte, pane! -Ani hnout!
-Je to Mike. Mike Coxsmall. -Není malý. A jmenuju se Michael.
Kvůli čemu ho zadrželi?
Ať je to cokoliv, přijdou gumové rukavice a prohlídka tělesných dutin.
Pojďme.
Ruce na hlavu, Oxmaule.
-Nemůžu uvěřit, že jsi to udělal. -Zpomaloval by nás.
Nezvládneme to. Oba to víme.
Stačí, že mám v krvi něco, co zabije mě a všechny kolem.
Chceš vážně uloupit tajemný přístroj ze střeženého komplexu se smrtícím virem
-a kouzelně ho zprovoznit? To je... -Pořád nosíš tu hloupost?
Nevěděl jsem, že to pořád máš.
Dej ten špendlík zpátky.
Nezměnila ses.
-Kéž bych to mohla říct o tobě. -Budeš v pořádku.
Zvládneme to. Jako vždycky.
A co když ne?
-Co když je jediná možnost... -To se nestane.
Ahoj. Jsem tu. Jsem Michael.
Ahoj.
Zdravím.
No vida.
Kdepak mám místo?
J - jedna, J - dvě.
Jebu tě.
Ahoj.
Jsi hovado.
-Jsi rychlejší, než jsem myslel. -Jo, mám tajnou zbraň.
Lidi mě mají rádi.
To nepochopíš, protože kamarády nemáš.
Krásná bábuška.
Měl jsi vzít řadu u východu, kde je víc místa.
Ne každej má hobití nohy jako ty.
Hele, jestli sis nevšimnul, tvoje pohodlí je mi úplně volný.
Buď hodnej slon,
zbašti další kilo buráků, sklop si sedačku a odpočívej.
Neříkej mi, kdy mám odpočívat.
Vždycky, když něco řekneš, mám chuť ti narvat botu tak hluboko do prdele,
-že budeš celej tejden plivat tkaničky. -Víš, v čem je problém?
Povím ti to. V téhle práci.
Vyžaduje totiž nenápadnost.
A ty... Podívej se na sebe.
Jasně že to není tvoje chyba. Ale jsi moc vidět.
Vyčuhuješ. Jako buldočí koule.
Visí na nepatřičných místech.
Zdánlivě neškodný.
Ale než se naděješ, chtějí ti oplodnit sestru.
Cože?
-Oplodnit ti sestru? -Slyšel jsi správně.
Už to chápu.
Fakt? Dobře. To jsem rád. Jo, jsem rád. Jsem moc rád.
Vážně si myslíš, že na týhle misi tak tvrdě dřu,
snažím se zachránit svět, mimochodem počtvrtý, protože jsem v tom dobrej.
Myslíš, že to dělám proto, abych mohl dělat sexováníčko s tvojí sestrou?
Ne úplně. Skoro.
Něco ti vysvětlím, Frodo. Už není rok 1955, jasný?
Navzdory tomu, že ta holka, co tu spí, je tvoje příbuzná,
je to jedna z nejdrsnějších a nejšikovnějších ženských, co znám.
A jestli se rozhodne podívat
na tuhle velkou, hnědou,
dobře vyvinutou, potetovanou chlapáckou horu, tak hádej co.
Nechám ji na tu horu vylézt,
znovu a znovu
a znovu... a zas.
Nech ji na pokoji.
Vidím, co děláš. Myslíš, že jsem blbej?
Jasně že si to myslím. Ale pomůžu ti. Vymlátím ti tu demenci z palice.
Víš, co bych chtěl?
Zatancovat si irskej jig na tvým hnusným ksichtu ve výšce 30 tisíc stop.
-30 tisíc stop? -Jo. -Chceš tancovat teď? -Jo.
Brání ti jen vzduch a příležitost.
-A vzduch je pryč. -Do toho, Done Ho. -Done Ho?
Už dost! Nechte toho! Oba přestaňte!
-Vidíš? Vzbudil jsi leteckou policii. -Tys vzbudil leteckou policii.
-Jak víte, že jsem od letecké policie? -Bez doprovodu. Sedadlo u chodbičky.
-Golfové tričko. -Golfové tričko.
Řekněme, že to byl správný odhad. Dinkley, letecká policie, k službám.
Promiň, říkal jsi „Dinkley”?
V čem je problém? Dinkley. Já toho vazouna chápu. Mým úkolem je pozorovat.
Tvůj masitej krk je od začátku letu jako na obrtlíku.
Prohlídl sis každého pasažéra.
Jsi muž zákona. A ty, pane v gatích od Armaniho, jsi špión.
-Je docela dobrej. -Není špatnej. -Jsme velký chlapi. My tři. Alfa samci.
Tři top dravci namačkaný v oblacích. Člověk se vytočí.
Kolik děláš na benchi? 140, 180 kilo?
-Trochu míň. -Jo, lehký cvíko.
Já dělám to samý. Týrám činky. Cinkoty, břinkoty.
V čem jedeš ty? Hot jóga? Pilates? Občas mlátička v kleci.
Jo, chcete vědět, co dělám? Celej den sedím v plechovce prdů.
To je můj džob. Občas nějakej terorista a spousta recyklovanejch větrů.
-Jak rád bych byl zas v první linii. -Zas?
-Byl jsem u speciálních jednotek JSOC. -Byl jsi u Delty? -Tým Sabre Echo, 24/7.
„Echo”? To byli čarodějové, ti dokázali kouzlit.
V tom případě vám povím „abrakadabra“, zmetci. Sledujete kouzla.
Víte, v čem je váš problém? Chybí vám balanc. Potřebujete třetího do party.
-Ne, jsme v pohodě. -Ne. -Já se vyznám. Rozumíš?
Já se vyznám.
-Co to děláš? -Jak to myslíš? -Takhle nemluv. -Mluvíš jinak.
-Fakt? -To není tvůj hlas. -Mluv svým hlasem.
Tohle je můj hlas. Mluvím tak jako čarodějové, bejby.
-Ti takhle nemluví. -Jen vám to ukazuju. Hele...
Jen říkám, že bych mohl doplnit tu vaši svatou trojici.
-Tři by byli moc. -Tohle je životopis. Tady je vizitka.
Když něco potřebujete, jsem ten, komu stačí zavolat.
Chcete Citation X? Chcete GV? Chcete Boeing 747? Vrtulník? Neviditelný letoun?
Jsem letecká policie. Jsem váš člověk.
Prosím. Pusťte mě, prosím.
Co chcete?
-Chci náš majetek z krve té holky. -Ne, ten vir je příliš nebezpečný.
Lidé se musí vyvíjet, profesore. Bez vylepšení od Eteonu
lidské tělo za tak moc nestojí.
Hořčík tak za 11 pencí, pár pencí za vápník,
trocha železa.
Velkou hodnotu nemá. Řekl bych, že dohromady tak tři libry.
Tři libry padesát, maximálně.
Hodnota celého člověka. Pár drobných.
Přeprogramujete mi ten virus.
To neudělám.
„Moskva“
Tvůj kamarád je ruskej mafián.
Tahle holka okrádá ruský mafiány. Vlastně okrade každýho.
Má v tom praxi.
Deckard Shaw.
Margarita.
To jsem nečekala.
Kéž bych to neviděl.
Nápodobně.
Mám tvůj seznam.
Je dlouhý.
Chtěl jsem dům s ranvejí. Na seznamu nebylo tucet Rusů polepenejch páskou.
Dej vědět dřív než tři hodiny předem, a nebudu muset sahat k extrémům.
Nevím, jestli tři hodiny souvisí s tvými extrémy, Margarito.
Sračky, Deckarde.
Eteon. Těžší místo na vloupání jste nenašli?
Musíme najít extrahovač virů C-17. Může být kdekoliv.
Mají tři čtvereční míle laboratoří.
Jo. A je to časovaná bomba plná munice.
-Musíme prubnout Micka Jaggera. -To bude zábavná hra.
Dovnitř tě nepustím. Ne.
Když jsme byli s Deckem malí, vymýšleli jsme různé finty.
Mick Jagger byla akce, kdy jeden odvedl pozornost,
přitáhl pohledy, zatímco druzí se činili.
Klasická interní sabotáž.
Slyšeli jste Andreika. Musí použít extrakční přístroj.
Dovedou mě přímo k němu.
Zvládnu to.
Zvládneme to.
Jedinou otázkou je, jak udělat v Eteonu bugr.
To zmáknu já.
Ale nejdřív vás vybavím.
Tady máte HALO padáky.
Naslouchátka pro šifrovanou komunikaci. Scorpion EVO 3 s optickým zaměřovačem.
Ultratenký neprůstřelný kevlar.
Infračervené kamery, co vidí skrz zeď. A třešnička na dortu.
Kompaktní vodíkový detonátor.
Dejte ho na správné místo a všechno vyletí do vzduchu.
Jak vypadám?
Máš to trochu těsný.
Jak to zvládáš?
Jestli se tam něco zvrtne, nesmíte mě nechat naživu.
Dostaneme tě odtamtud. Ještě něco ti povím.
Klíčem k nesmrtelnosti je vést život hodný zapamatování.
-Zase Nietzsche? -Ne.
To řekl Bruce Lee.
Pojď.
Jak jsi ji našla?
Slyšel jsi, že dělám dobrou práci.
Byla sama?
Jo.
Jestli mi lžeš, vyříznu ti srdce.
Rozumíš?
Bála bych se, kdybych nějaké měla.
„Eteon, zbrojní a biotechnologické zařízení, Ukrajina“
Tomu říkám žihadlo.
To je žihadlo.
-Sedím vpředu. -Vpředu jsem já. -Ne, ne. Nezačínej. Sedím tam já.
-Blíží se místo seskoku! -Jsi připravenej? -Jo. Jsem.
-Až řeknu „tři“. -Dobře. -Raz!
Ty hovado!
Nikdo mi neříká, co mám dělat.
Zajímá mě, jestli si smyješ krev z rukou před spočítáním peněz, nebo až potom?
Odchod.
Ty to nechápeš, viď? Peníze jsou jen pro slabochy. Nám jde o evoluční změnu.
Ta občas vyžaduje násilí.
-Jako zabíjení nevinných viry? -Jen těch slabých.
Jde nám o budoucnost planety. O věci, které nejdou koupit.
-Jako už si nekoupíš svoji duši. -Mou duši?
Tu mi vzal tvůj bratr.
Kluci z laborky mi vyrobili novou. Tomu se říká vývoj.
Vítejte v extrakční místnosti, slečno Shawová.
Připravte ji.
Bude to chvilka.
U toho nebudeme chtít být, až to bouchne.
Je zhruba 400 metrů tímhle směrem. Drží ji v nějakým lékařským tubusu.
Čas 45 minut. Vlítneme tam a padáme.
Továrna na smrt vyletí do vzduchu. Nezapomeň na tu chodbu. Žádný zbraně.
Jasně. Musí být živí. Na konci chodby se otevírají dveře přes skener sítnice.
-Vyber si dveře. -Tamhlety. -Ne, ty jsou moje.
Co je to s tebou?
-Udělal jsem chybu. Jsou to tvoje dveře. -Ne. Žádný zpátečky.
-Copak? Máš za dveřma spoustu parchantů? -Sleduj. Možná se něco naučíš.
Sleduj.
Zadejte odpovídající vzorek.
Vstup odmítnut.
Vstup odmítnut. Vstup odmítnut.
Vstup odmítnut.
Zkus to ty.
Vstup povolen.
Dveře se otevírají.
Výborně. Skvěle, hoši.
Ohromuje mě, že jste se sem vůbec dostali.
Tvůj první den na Hvězdě smrti?
Injekce je připravená.
Přijde mi, že jsi tu nový.
Po tomhle zmlkne.
To, to...
To není možné.
-Ne. Co to děláte? -Musím ho extrahovat sama.
Počkejte!
Dobré ráno. Odpočinul sis?
Plných osm hodin? Chtěl jsem volat pokojovou službu.
Dáš si francouzský toust? Objednám to.
Než jsem se probudil, zdálo se mi, že tě zabili. Jsem docela zklamanej.
Je to trochu složité, přiznávám.
Staré výslechové techniky, co nás učili u tajných jednotek.
Člověka zabijí tři šoky. Pamatuješ, Decku?
-Jo, pamatuju si z tý doby hodně věcí. -Tipuju, že ustojíte jen čtyři šoky, hoši.
-Jo? Podle mě jich dáme pět. -Pět? No prosím.
-Proč jsi nedržel klapačku? -Myslel jsem, že to bude znít drsně.
Vzpomínáš, když jsme byli bratři? Komando Black.
Vzpomínáš, Decku? Nakonec jsme v lidech viděli jen to nejhorší.
To nejhorší na našich zemích, vůdcích, protivnících, přátelích.
-Už ani nevíš, co to slovo znamená. -Ale neboj, on taky ne.
Střílí je do hlavy. Ale v tvým případě to byl dobrej nápad.
-Pořád mluvíš, chlapáku? -Říkal jsem, že to byl dobrej...
Kurva.
Nenávist je mezi lidmi silnější než pud sebezáchovy. A proto jsme tady.
Pamatuješ, jak tě před osmi lety Eteon požádal, aby ses přidal k jeho misi?
Myslíš k jeho kultu smrti?
-Jsou to šílenci. -Vizionáři.
Mají vizi budoucnosti. Lepší budoucnosti, slibnější. Víš, jaké nám dali údaje?
Kvůli ničení životního prostředí, kapitalismu, terorismu
se lidstvo do roku 2096 vyhladí. Z toho mám hrůzu.
-Ale vize Eteonu... zachrání svět. -Genocida svět nezachrání.
Genocida, kecocida.
Víš, co je ten vir?
Tenhle vir je potřebný šok pro systém.
To byl třetí.
Tohle miluju.
Už jsem ti to říkal a zopakuju to. Máš mizernej odhad.
Proč vidíš v lidech to nejhorší?
Lidem se nedá věřit, že udělají něco správně. Podívej na vás dva.
Máte v rukou osud světa a nevyjdete ani jeden s druhým.
Ale ty víš, jak něco udělat správně. Viď, Shawe?
Malý suvenýr, brácho.
Přišel jsi mě zabít. Udělal bych to pokaždý.
Co jsi čekal? Šiatsu?
Mluví s tebou někdo?
Tvoje mutr.
Jo!
Chápu. Pořád se zlobíš.
Jsi naštvanej, protože když ses k nim nepřidal,
požádali mě, abych tě zabil, což jsem musel. Věděl jsi toho moc.
Hodně o tý noci přemýšlím. Přemýšlím o tom.
Teď mi dochází něco, co mi předtím nedocházelo.
Když jsi mě zastřelil, byl to dar.
Podívej se na mě. Jsem černej Superman.
Neprůstřelnej, nová páteř,
a čím je ze mě větší stroj, tím jsem lidštější.
Za tohle stojí bojovat.
Dávám ti novou šanci, aby ses k nám přidal. A šéf chce i velkou držku.
Jestli ne, zabiju vás oba.
Což bych, upřímně, moc rád.
Znáš Eteon. Víš, co všechno dokážou.
Zrekonstruovali mě. Jeho odstranili.
Zařídili, aby to vypadalo,že zabil vlastní tým.
I tvoje sestra... se tě zřekla.
Řekni to slovo, brácho. Řekni to a tohle všechno zmizí.
Tvoje sestra bude žít. Jeho dcera bude žít. Trochu tě vylepšíme
a půjdeme zachraňovat svět.
Co mi povíš? Přidáš se k evoluci lidstva,
nebo zemřeš se slabými?
Pusť se do toho.
Říkal jsem šéfovi, že nezměníš názor.
-Sbohem. -Počkej, počkej... Počkej!
-Přidejme se k nim. -K nim?
Říkal jsi závažný věci. To s černým Supermanem mě fakt dostalo. To je bezva.
Jseš hluchej, blbej, nebo obojí? Nedáme se k nim.
Myslíš jen na sebe, hérečko. Dej jednou na moje pocity.
Něco ti povím. My mít kapelu, víš, kdo bys byl?
-Byl bys Mick Jagger. -Mick Jagger?
Mick Jagger.
Tak co bude?
K nám, nebo šlus?
-Nepřidáme se. -Nepřidáme se.
Ale když tu stojíš, řeknu ti, co udělám.
Urvu opěradlo ze židle a jeho praštím do ksichtu.
Toho bodnu do krku, že blbě čumí. Všech 13 chlapů zabiju za 7 vteřin.
A já udělám tohle. Vysmeknu se z řetězů a on schytá dropkick.
I tenhle a tenhle. Přímo do krku.
Tamtoho ne, ten je můj. Vyber si jinýho.
Jak to, že je tvůj? Je můj.
Ne, tohohle praštím do ksichtu. Na výkop si najdi jinýho.
Chceš rozbíjet ksicht? Někoho ti najdu. Vidíš tamhle toho?
Toho velkýho. Toho velkýho.
-Tomu rozbij ksicht. -Ten je moc velkej. Mám pravdu, Hattie?
Pusť je.
Zůstaňte v klidu, hoši. Potřebujeme ji živou.
Co když je nepustím?
Pak ti bude foukat do hlavy prostředkem čela.
Ty mě nestřelíš.
Ke střílení potřebuješ aktivační čip. Promiň.
Okus tenhle kvér!
Nejsem pár drobných.
-Razíme. -Myslíš? -Vole.
Tamhle je.
-Hattie, kde je ten přístroj? -V tom druhém náklaďáku. -Jdu na to.
-Mick Jagger. -Nikdy nezklame.
Ještě nejsme venku, Hattie.
Mám přístroj.
Pohni! Vlak vyjíždí ze stanice!
Ten hajzl je vážně černej Superman.
Aktivujte drony.
Ta cesta končí.
Drž se!
Zadržte je.
Vlevo!
Drž se pevně!
Hobbsi, tohle se rozsype.
-Jedu k tobě. -Myslíš na to co já, Shawe?
Prohodíme si lak.
Prohodíme lak.
-Hattie. -Jo? -Věříš mi?
Potřebuju svézt.
-Vím, co bys rád. -Jeď dál. Já to zvládnu.
Vezmi volant.
Tady ho máme.
-Dám ho. -Ne, já ho dám.
Myslel jsem, že jsi silnej.
Promiň, brácho.
Ta věc je zničená.
Druhá varianta odpadá.
-Zůstává pouze první. -Přestaň, Hat. -Jsem unavená, Decku. Mám utíkání dost.
-Ještě máme čas. -Čas? Čas na co? Ten přístroj je zničený.
-Tak ho opravíme. -Jak? -Musíme najít místo z dosahu.
Kde? Hledají nás a Brixton to nevzdá. Nemůžeme ohrozit milióny lidí.
Říkala jsem ti v letadle, ať zvolíme první možnost. Je po všem, Decku.
-Není po všem. -Je! -Není po všem!
Není po všem.
Podívej se na mě. Pamatuješ, co jsi mi říkala, když jsme byli malí?
Podívala ses na mě a říkala: „Decku, dokud není konec, není konec.“
Smáli jsme se. Pamatuješ?
Ne, Decku, říkala jsem: „Není konec, dokud neřeknu, že je konec.“
Jo, tak to bylo.
Tak to řekni. Řekni to.
Pamatuj si, kdo jsme.
Jsme Shawovi.
A nikdy, nikdy to nevzdáváme.
Máme den.
Víc než den.
Ani nevíme, kam jít.
Jedno místo znám.
Kde?
Poslední místo na světě, kam bych chtěl jít.
Domů.
Abrakadabra, zmetci. Říkal jsem, že obstarám cokoliv.
Věřte mi, že z Moskvy na Samou se nezařizuje let snadno. A já to zvládnul.
Proto ti voláme, Dinkley. Chceme ti poděkovat za křídla na Samou.
Válečníci si pomáhají. Chci, abyste věděli, že tu máte třetího parťáka.
Jsem připravenej, kdykoliv bude třeba. Právě sedím v pelechu.
-Jsi na toaletě? -Brambora, brambor.
Kdekoliv jsem, tam se dějou kouzla. Nebudeme to rozebírat.
Chci vědět, že máte všechny kontakty. Máte můj mobil, máte email.
-Všechno máme. -Dám vám i číslo svojí mámy.
Když mě neseženete, ona ano.
Mám pořád aktivní adresu na Hotmailu.
LinkedIn. Tam mám profil, takovej menší účet.
-Chci mít jistotu, že máte všechno. -Ztrácíš se nám.
To byl můj telefon.
Doufám, že tvůj brácha je tak dobrej mechanik, jak říkáš.
Jonah je nejlepší mechanik, jakýho znám. A pomůže nám.
Pokud mě nejdřív nezabije.
Žádnej spěch. Jde jenom o život mojí sestry a osud světa!
Jde se na to.
Vsadím se o 50 liber, že ho praští mezi oči.
Platí.
Jonahu.
Víš, co teď přijde?
Jo.
Vidíš? Nejsem v tom sám.
Tvůj ksicht je ve všech zprávách, mladej. Nejsi tu vítanej. Policie.
Ty máš ale drzost.
Přijdeš sem po 25 letech a přitáhneš do tohohle domu svoje problémy.
Zradil jsi naši rodinu, zostudil náš dům.
Zradil jsi vlastní krev!
Chápu tě, Jonahu. Ale už nejsme děti. Dávej bacha, jak se mnou mluvíš.
V boji nejde o velikost psa, ale o jeho bojovnost.
Ne, vždycky jde o velikost psa.
Pod touhle střechou se nikdo prát nebude.
To je můj Luke?
Můj chlapeček se vrátil.
Ahoj, mami.
Bože, chyběl jsi mi, chlapečku.
Podívej se na sebe. Kost a kůže.
-Pojď se najíst. -Ne, ne, mami.
Není čas. Promiňte. Nechci sem tahat problémy.
Tak jsi sem neměl chodit. S čím jsi sem přišel?
-S pravdou. -Jakou pravdou? -Narafičili to na nás.
Vytvořili smrtící vir.
Když se nezastaví, rozšíří se po světě! Všichni můžeme zemřít. Všichni!
Všichni v tomhle domě, všichni na ostrově. A všichni na světě.
Potřebuju, abys opravil tenhle přístroj. Abys pomohl mým přátelům.
Musíme to tu rychle opevnit!
Myslíš, že sem nakráčíš a my ti pomůžeme? Po všem, co jsi udělal?
-To se nestane! -Je to důležitější! Můžeme zemřít!
Dobře. Radši zemřu, než bych ti pomáhal, čuráčku!
Poslyš, vím, že tvůj bratr je nesnesitelnej, fakt jo.
Ale věřím mu.
A přivedl nás sem, protože je tu něco, co není jinde na planetě. Ty.
Ty mě neznáš a já tebe taky ne! Jasný? Seberte se a přístroj si vemte s sebou.
-Běžte! -Jonahu Hobbsi!
Měj úctu ke svému bratrovi. Když něco potřebuje, tak mu to dáme.
Jídlo z našeho stolu, naše vlastní šaty.
I manu našeho ostrova.
A vy, kluci, vy všichni
prokažte našim hostům respekt.
Nebo, Bůh mi pomáhej, vezmu tuhle trepku
a majznu vás přes vaše tlustý kebule!
Slyšeli jste?
-Mrzí mě, že to tahám sem, mami. -Tohle je tvůj domov, Luku.
My Samoané dokážeme zvládnout potíže.
Měl jste pravdu. Vojáky, jako jsou oni, zverbovat nejde.
Dělejte to, k čemu jsem vás vyrobil. Jste jedinečný válečný stroj.
Přineste mi můj vir.
Tentokrát žádná omezení.
Můžete se pomstít.
Pomstím.
-Máme je. Odletěli dopravním letadlem. -Kam? -Na Samou.
Pánové! Můžete si vysloužit povýšení.
Přineste mi můj vir.
Jo.
Působivý podnik.
Jo, na rozebíračku kár.
-Tvůj táta kradl auta? -Ne. Můj táta kradl všechno.
Drogy, zbraně...
-Jako moje rodina. -Máma nás vychovávala do puberty.
Pak se zase objevil fotřík.
Synové ho začali zajímat.
Přitom jen hledal pracovní sílu.
Já byl jedinej, kdo ty lži prokoukl.
Kšefty, do kterých táta mě a bráchy zatáhl,
byly pořád větší a nebezpečnější.
Nakonec věděl, a nevadilo mu to, že můžou mě a moje bráchy zabít.
-Tak jsem ho prásknul. -Chránil jsi svoji rodinu.
Když ho zavřeli, odjel jsem ze Samoy a už se nevrátil.
Aspoň k něčemu bylo, že jsem si to píchla do ruky.
A k čemu?
Přivedla jsem tě domů, ne?
Mám kliku.
-Makáš legálně. -Jo, všechno stoprocentně čistý.
Zakázková dílna, mezinárodní klientela. Vidíš ty motorky? Jedou do Tokia.
A to auto do New Yorku. Tamhleto pojede do Londýna.
Lidi si naší práce cení.
Musel jsem udělat něco, co udrží rodinu pohromadě.
Když jsi nás opustil.
Dobrá zpráva. Nový šaty. Hats.
Tvoje máma říkala, že budeš mít radost. Asi oblíbená velikost. Jak nasprejovanej.
Vezmi si ještě jednu bundu. Venku je čtyřicet.
Zpátky k byznysu. Máme nějaký zbraně?
Zbraně máme.
-Kde jsou kvéry, mami? -Vyhodila jsem je. -To je šlechetné, paní Hobbsová.
-Jsme v pěkný rejži. -To je slabý označení.
Ty zbraně mi pozabíjely rodinu.
Tak se budeme bít. Budeme se bít s tímhle a také s tímhle.
Statečnej člověk nemusí mačkat spoušť.
Fajn, půjdeme do války s rodinnýma relikviema.
-Jasně. Budeme toho potřebovat víc. -Jejich palebnou sílu neustojíme.
Statečnej nemusí mačkat spoušť. V Eteonu k tomu potřebují aktivační čip.
-Ještě máš tu rukavici? -Hacknout uzavřený systém?
-Jestli to dokážeš, srovnáme síly. -A získáme čas navíc.
-Vypneš jim zbraně. -Jdu na to.
Připravenej?
Válka je moje práce.
Půjdeme na to postaru.
Rozhlédni se.
Tady budeme bojovat.
Kdo by si pomyslel, že budeme zachraňovat svět tady?
Musíme je přinutit hrát naši hru. Zítra bude na severních útesech zuřit bouře.
Vybudujeme tam území nikoho.
Pokud všechno ostatní selže, bude to poslední útočiště.
Kolik jich ještě musíme udělat?
Kopej dál, brácho.
Když jsme dělali razie v Kandaháru, Brixton vždycky útočil před úsvitem.
Nepřítel je nejvíc unavený a noc poskytne krytí.
Když boj zesílí, máte v zádech slunce.
Pustíme je sem. A postaráme se, aby neodešli.
Léčka. To se mi líbí. Ale velký zdroje nemáme.
Ostrov se o nás postará, brácho.
„Přístup povolen“
-Řekni mi dobrý zprávy, Hat. -Jsem tam. Problém je,
že můžu opakovače signálu na satelitu blokovat jen šest minut.
Šest minut nám snad bude stačit. Lepší než špičatým klackem do oka.
Víc toho k boji stejně nemáme.
S málem jsme už dokázali hodně, ne?
Ahoj.
-Dáš si? -Jasně. Díky.
Všechno to vstřebávám, pokud už další západ slunce neuvidíme.
Neměla jsem věřit, že mě Deckard podrazil.
Promarnila jsem tolik času...
Celý svůj život pořád utíkám.
Já taky.
Jo?
Jo.
Nebyl jsem tu pětadvacet let. Ani moje vlastní dcera nezná svoji rodinu.
No...
To můžeš změnit.
Jo.
Ty taky.
Mám nápad. Co abychom si tady teď něco slíbili?
Jestli zítra uvidíme západ slunce, začneme napravovat svoje chyby.
Tím je to stvrzený, abys nemohl vycouvat. Nic víc.
Myslím, že není boha, abych vycouval.
Nechceš to stvrdit znova?
-Rozhodně ne. -Dobře.
Možná zítra, jestli přežiju.
-Jonahu. -Neuháněj mě. -Už je skoro úsvit. Brzy tu bude.
-Dodělej to hned! Dělej! -Neuháněj mě. Takhle se dělají chyby.
Jak dlouho to potrvá?
30 minut a 33, než se mi aktivuje vir. Decku, musíme zvážit první možnost.
Neukvapuj se, Hats. My to vážně prošvihneme.
-Tak už dělej! -Jonahu! Hned!
Fajn, dobře. Nic vám neslibuju.
Připrav se, Hats.
„Spouštění“
-Nebude to příjemný. -Ne, to bude dobrý.
Funguje to.
Jo.
Jo!
Spustili alarm!
To je on.
-Podle plánu? -Podle plánu.
Je čas.
Jonahu.
Jen ti chci říct, že...
pokud to dopadne zle a...
a tohle je konec...
Omlouvám se.
Měl jsem svoje důvody, ale pravdou je...
...že jsem opustil tebe a naši rodinu.
Měl jsem přijet domů.
Jestli to přežijeme, slibuju ti, že se to už nikdy nestane.
Mám tě rád, bratře.
Já tebe taky, bratře.
Dobře, můžeš se hýbat.
-Musím být tak blízko boje? -Když budeš blízko, dohlídnu na tebe,
pokud bude třeba rychle zmizet. Tohle přeci umíme, ne?
Jo, umíme.
Decku...
Zaslechla jsem, co říkal Brixton.
Stranil ses nás, abys nás chránil.
Neměla jsem těm věcem věřit. Teď už to vím.
-Nevím, proč jsem jim věřila. Promiň. -Neomlouvej se.
Neomlouvej se. Taky jsem udělal věci, na který nejsem pyšnej.
Věci... který musím odčinit.
Všechno kvůli tomu, co mi ten bastard zavařil.
Teď je pro mě nejdůležitější,
abych dostal sestřičku v bezpečí domů.
Eteone, čekejte!
Samojští bratři!
Vyzýváme naše Bohy
a naše předky.
Žádáme o sílu,
protože nyní přišel čas válčit!
Povstaňte!
-Začněte. -Palte!
„Zbraně offline“
Co se děje?
-Za jak dlouho budou zbraně aktivní? -Netuším.
Podívej se mi do očí!
Jsou tím posledním, co před smrtí uvidíš!
Do války!
Shaw.
Letové velení.
Pošlete vrtulník.
Decku!
Pospěš si, Hats.
-Je to tam, je to tam. Funguje to? -Je to spuštěný.
-Dobrý. -Dobrý. -Pojď.
Hobbsi!
Jeď, jeď!
-Zarybaříme si, Shawe. -Ty ho chytneš, já ho vykuchám.
Drž se!
-Vítej na mým ostrově, ty... -Stoupej!
Zajeď blíž a já pro ni dojdu.
Podržím ho dole. Ty ho přitáhni.
Stoupej! Stoupej!
Dnes máš volno.
Co to děláš?
Čeká nás jízda.
Kurva.
Už jedeme, bratři!
-Do toho, Jonahu! -Dělej, brácho.
Nápravu, nápravu!
Timo, jdi na to!
Potřebujeme větší váhu!
Jo!
Pěkně lehounce a čistě.
Jo, sakra, bratři!
-Jsme moc těžký! -Dobře, pusť je!
Zůstaň!
Napumpuj tam kořku! Hned!
Pověsit mě z útesu? Teď je řada na mně.
Pane, zbraně jsou opět aktivní.
Dělej, dělej!
Sbohem.
Pozor!
-Máme menší potíže, Shawe. -Setřeseme je v zemi nikoho.
Leť nahoru!
Najeď do toho kůlu!
Ztrácíme rovery!
Kurva.
Co to...?
Mám tě, Hobbsi.
Hej!
-Rotor! -Ztrácíme výkon!
-Kluci! -Hattie! Skoč!
Vstávej. Vstávej!
Vstávej!
Nezemřeš, dokud ti neřeknu. Vidíš ten extrakční spínač?
Až bude na nule, střelíš ji tímhle do srdce. Rozumíš?
Hattie!
Tohle neskončí, jak chcete, hoši.
Klidně si to říkej.
Máte to spočítaný.
Lidská evoluce přijde, ať se vám to líbí nebo ne.
Skoro je mi tě líto. Do hlavy ti nenacpali jenom kov.
I sračky.
Začal jsem vás mít rád, víte to?
No nic.
V čem je problém, hoši? Bolí to?
Musí být těžký, být tak...
...lidský.
„Hrozící útok“
„Hrozící nebezpečí“
-Viděl jsi to? -Jo. -Když budeme spolupracovat, ublížíme mu.
-Je čas pracovat jako tým. -My jsme dva a on je sám.
-Schytám ránu a ty ji rozdáš. -Udělám to samý.
-Kryju ti záda, brácho. -A já tobě.
Vypneme toho zmrda.
„Výstraha“
Teď přijde kryptonit.
Mám to.
-Zvládla jsi to, Hat. -O tom jsem nepochyboval.
Předáme ho do bezpečných rukou.
Udělal jsi ze mě zrádce.
Poštvals proti mně mou vlastní sestru.
Přinutils mě zabít vlastního bratra. Ty.
A teď jsme tu znovu. Dělej!
Shawe, ve srovnání s cílem...
jeden život nic neznamená.
Nevím, co se s tebou stalo, Brixtone.
Jednou jsi mě už přinutil, abych tě zabil.
Podruhý to neudělám.
Brácho, asi věříš strojům... Ale my věříme lidem.
Můžeš mít tu nejlepší technologii.
My máme srdce.
To žádný stroj neporazí.
Kluci, čeká vás pořádná samojská nakládačka.
Vypněte Brixtona.
„Vyřazení z provozu“
Tak takhle to je?
Je to drsnej byznys, hoši.
Brixton nesplnil naše očekávání.
Ale vy tři jste předčili naše analýzy.
Nepamatujete si mě, Hobbsi, viďte?
Ale budete.
Čeká nás pekelné shledání.
Máme vás pod dohledem.
A my tebe.
Díky, že jsi mi dělal pomocníka, brácho. Byl jsi skvělej.
-Mám ti pomoct kopem k lepší vizáži? -Jo? Tak mi to předveď. -Dobře, kluci.
Pojďme domů.
-Jo. -Fajn.
Hele, Batman měl Robina. Doktor Zloun měl Mémini. Jsi moje Mémini.
Han Solo měl Žvejkala. Kermit měl slečnu Piggy.
Nehádej se se mnou na mým ostrově. Jsi můj pomocník.
Jsem moc ráda, že jste zpátky.
-Nesu ten dort, co jsi chtěla. -„Všechno nejlepší“
Nejedl bych ho.
Vypadneme odsud.
Jak dlouho tu pracujete?
Sam, tohle je tvoje babička.
Mám tě ráda.
Jsem rád, že jsi doma, bratře.
Jsem rád doma, bratře.
RYCHLE A ZBĚSILE: HOBBS A SHAW
Hobbsi. Doufám, že sedíš, kámo. Máme velký problémy.
Hned je mi líp, když s tebou mluvím. Není to divný?
No nic. Ten vir vločka je v pohodě. Je zamčený v bezpečnostním trezoru.
Ale teď máme starosti
...s dalším virem.
Ten poslední ti rozpustil vnitřnosti, ale tenhle...
Rozpustí tě zvenku. Doslova.
Odkape ti kůže. Jako by sis sundal hedvábný kimono v hurikánu.
Je to hnusný. Jde o to, že tě okamžitě potřebujeme.
-Potřebuju vás oba. Co ty na to, Becky? -Ahoj, Locku. Tady je Sam.
-Sam? -Musíte si promluvit s tátou. -Proboha. Sam.
Páni! Mluvíš úplně stejně jako tvůj táta.
Jsem z toho úplně hotovej. Je to jako poslouchat zrcadlo.
-Dáš mi Hobbse? -Jsem tady. -Já ale musím mluvit s Hobbsem, broučku.
Jsem tady. Co chceš?
Vážně, musíte se spolu nahrát, to je šílený.
Než budeš pokračovat, řekni, že ses postaral o vločku.
Jasně. Zařízený. Je to dobrý, jasný? Záleží mi na lidech a na naší rodině.
-Nejsi z rodiny. -Já vím. Je to silnější. Ale teď vážně.
-Co jsi říkal konci Hry o trůny? -Neviděl jsem to.
-Čuměl jsi na to fest, lháři prolhaná. -Jakej je problém? Mluvil jsi o problému.
Problém mám s tím, že se Jon Sníh vyspal s vlastní tetou a pak ji zabil.
A nikdo o tom nechce mluvit. S tím mám problém.
Ježíši. Počkej moment.
Jsi v pořádku?
Dobrý.
Jsem určitě zraněnej, takže... Budu potřebovat zachránit, taťuldo.
V klidu si sedni. Jedu pro tebe.
A kdyby ti to nevadilo, vezmi pár litrů krve. Chceš vědět moji krevní skupinu?
-Jakou máš krevní skupinu? -B pozitivní. Jako můj přístup k životu.
-Představ si to. -Locku. Locku? -Ježíši, hrozně krvácím.
Bože, příšerně krvácím.
Ne. Počkej moment. To není moje krev.
Není to moje krev.
Já myslel, že je moje.
Tak nic.
Bodnul jsem chlapa cihlou.
Není to šílený?
Nakonec to není tak těžký.
Nech mě hádat. Musíš zachránit svět. A beze mě to nezvládneš.
Ne, kámo.
Jen ti volám, abych se zeptal, jak se má kamarád.
A...
A chtěl jsem slyšet tohle.
Policie! Vyjděte s rukama vzhůru!
Víme, že jste tam, Maxi Zadkosi.
Ty hajzle.
Varoval jsem tě, hovado plešatý.
Když to čekáš nejmíň... očekávej to.
Netušíš, co jsi rozpoutal.
Určitě budou potřeba gumový rukavice a prohlídka tělesnejch dutin.
Ani náhodou.
-Policie! -K zemi, Maxi Zadkosi!
Tohle dopadne jinak, než čekáte, hoši.
Uvidíme se, Hobbsi.
Už se těším, Shawe.
České titulky Jiří Šteffl Dramaturgie titulků Anna Kareninová
Titulky vyrobil FILMPRINT DIGITAL Czech ie titulků Anna Kareninová