Для нас, каруків,
гора Шаста — це місце, куди ми шлемо наші молитви.
Коли ми молимось, то дивимося не вгору, а на гору Шасту.
Для місцевих жителів є місця, ландшафт яких...
Не дозволяє їм там жити.
Вершина гори Шасти, підвищення в горах —
це місця, де мешкають духовні люди.
Багато індіанців описують гору Шасту
як храм чи церкву, створену Творцями.
Як недоступні деякі частини храмів, так само й недоступні
є для індіанців безлісі вершини.
Місцеві жителі твердили, що якщо тут щось побудувати,
то гора це знищить.
У 1959 році забудовники орендували землю в національному лісі Шаста-Триніті
з планами збудувати на вершині гори Шасти «Скі-боул»,
найбільший гірськолижний курорт у Сполучених Штатах.
Ми вважаємо її священною горою,
а будівництво гірськолижного курорту було порушенням.
У 1971 році гірськолижний будиночок спалахнув і згорів дотла.
А тоді величезна лавина знесла головний підіймач на гору Шасту.
Люди вважають себе розумнішими за природу.
Маю для них погані новини.
Вони не переможуть.
По всій цій горі є місцини,
що приховують такі таємниці, які люди ніколи не зрозуміють.
ДИВНІ АРХІВИ ВИКЛИКАЮТЬ ЛИШЕ БІЛЬШЕ ЗАПИТАНЬ
АРХІВИ НЕПОЯСНЕНОГО
У Північній Каліфорнії
на висоті понад 4 000 метрів над рівнем моря височіє гора Шаста.
Їй таємниці заходять набагато далі, ніж знищення гірськолижного курорту.
Тисячі років
гора Шаста є головним духовним центром.
Шукачі стверджують, що на гору їх покликала більша сила.
Це все збіг?
Чи гора може мати силу, яка є поза межами нашого розуміння?
МОЖЛИВІ СЦЕНАРІЇ ЩО ТАКЕ СИЛА ГОРИ ШАСТИ?
Тисячі років на цих землях мешкали корінні жителі.
Ми, каруки, називаємо гору Шасту «Уйтако», тобто «Біла гора».
Практики племені каруків виникли тут, у цьому місці.
Згідно з нашими історіями про походження світу,
на початку землею блукали лиш духовні люди.
Під час великого перетворення
деякі із цих духовних людей були перетворені на тварин,
каміння, дерева, воду —
усе, що існує в природному світі.
А деякі духовні люди були перетворені на власне людей.
Дуже важливо, щоб у людей
виникали стосунки
з горами,
з духовними людьми.
Ми не дивимось на людей і природу порізно.
Між ними є взаємозалежні стосунки.
Північна частина Каліфорнії дуже малонаселена.
Це кілометри за кілометрами відкритої місцевості й полів.
А в центрі — гора Шаста.
Біля підніжжя гори Шасти лежить містечко Маунт-Шаста.
І воно не схоже на сусідні громади.
У невеликій громаді з 3 600 осіб
разом проживає купа різних людей.
Підкорювачі гори приїжджають з усього світу,
це одна з найкращих місцин для активного відпочинку в країні.
Проте десь 50% людей, які прибули сюди, запевняли,
що приїхали заради духовного туризму.
Попри своє мале населення,
Маунт-Шаста приваблює понад 25 000 туристів на рік.
Багато з них розповідають у соцмережах про унікальну духовність містечка.
Найбільша у світі зоряна брама на горі Шасті.
Я щойно натрапила на це прекрасне дерево. Виявляється, це дерево — це портал.
Промінь світла проникає в наше серце.
Гора Шаста — це неймовірно еклектичний плавильний котел
духовності всіх мастей з усього світу.
Дехто називає її Меккою нового віку.
Усіх сюди тягне щось своє.
Я живу тут уже понад 20 років.
Я вперше почув про гору Шасту, коли я ще підлітком жив у Юті.
Лунали розповіді про те, як при сходженні на гору
люди бачили сутності й різні привиди-видива.
Розповідали й історії про загублену цивілізацію. Це зачарувало мене.
Гора Шаста — це обертові двері в паранормальне.
Крізь них може пройти все, що має духовну природу.
У глушині навколо гори Шасти
є тисячі печер і тунелів, що розходяться навсібіч.
Печера Плутона — найближча до гори.
Іноді, коли заходиш сюди, стає дуже гнітюче.
Ніби за тобою стежать.
От бачиш щось периферійним зором і відчуваєш,
що там хтось рухається.
Багато людей розповідають, що вони бачили, як щось входило в стіни,
немовби там були б двері, і зникало.
Завжди існувало уявлення про якесь духовне царство,
куди можна потрапити через гору Шаста.
Вважається, що в печері Плутона є щось на кшталт дверей,
які ведуть до загубленої цивілізації під назвою Лемурія.
ТИХИЙ ОКЕАН
Загублена цивілізація Лемурії — одна з найживучіших легенд гори Шасти.
Але багато хто вважає, що Лемурія — це не міт.
Які таємниці приховують печери цієї гори?
ЧИ Є ДЖЕРЕЛОМ СИЛИ ГОРИ ШАСТИ ПІДЗЕМНА ЦИВІЛІЗАЦІЯ?
Багато хто вірить, що під Шастою
існує фізична цивілізація, гігантське місто.
Це неймовірне уявлення.
Згідно з легендою,
Лемурія була стародавнім континентом, який населяла розвинена раса істот.
Однак Лемурія була знищена.
Кажуть, на ній почалася війна.
Інші кажуть, що континент опустився на дно океану.
Яка б не була причина,
лемурійці були змушені тікати.
Багато хто вважає, що вони опинилися на горі Шасті,
де збудували нову домівку,
сховану глибоко в горі.
Я вже дуже довго шукаю правду.
Мої батьки-мормони виховували мене у своїй вірі,
і я вірила їхній правді перші 19 років свого життя.
Під час моїх пошуків правди я натрапила на Лемурію.
Лемурія дуже схожа на свою земну оболонку,
але вона трохи величніша.
Вона прекрасна, її водоспади рожево-зелені.
Любов у ній просто ллється потоками.
Там немає жодного негативу.
Про лемурійців говорять,
що вони вищі за звичайних людей.
Це білошкірі блакитноокі біляві істоти, схожі на скандинавів.
Дехто твердить, що коли лемурійці пішли під землю,
то назвали своє місто Телос.
Багато тих, хто вірить у цю історію, використовують ці назви як синоніми.
Існує багато суперечок щодо того, де розташовані входи в Лемурію або Телос.
Є люди, які приходять шукати фізичні входи.
Подейкують, що вони тут повсюди,
і, ймовірно, ви знайдете тих, хто візьме у вас гроші
й запевнить, що може провести вас до входу.
Але найчастіше йдеться не про фізичний вхід.
Більше радять медитувати, працювати над собою
і сподіватися на запрошення.
Звучить дуже в стилі нью-ейдж,
але мене це не ображає.
У корінних народів також є історії про маленьких,
а також великих людей-мешканців гір.
Вони не проходять через портал чи щось таке.
Насправді вони — ще інший вид людей, споріднений із нами.
Мати стосунки з духовними людьми, які живуть на горі, —
це для людини щось цілком природне.
В одній із моїх медитацій я відчула запрошення в Телос.
Під час своєї духовної мандрівки
я пройшла крізь гору до самого міста.
Там були різні істоти, як високі, так і низькі.
Для мене це був дуже глибокий досвід,
а також справжня духовна подорож.
Телосіанці — це вдосконалена версія нас самих,
вони дають нам можливість пізнавати. Якщо ми відкриті до цього.
За допомогою медитації я веду людей у місто Телос, яке всередині землі.
Якось я провела туди одну жінку.
Через кілька хвилин вона стала ридати, аж сльози котилися.
Вона зізналася: «Я ніколи не відчувала такої любові,
я шукала її все своє життя».
Як дістатися Телоса?
Треба сприймати все без критики,
бути відкритим
і налаштованим приймати нове.
І тоді, можливо, ви побачите Телос.
Як учений я вважаю, що це все якось зовсім смішно.
Я не вважаю, що Телос справді існує. Ні.
Люди бачать Телос, бо хочуть його бачити.
Чи просто тому, що хочуть бути прийнятими в певній групі.
Однак дурні історії все ж можуть мати духовні наслідки.
Запрошення до духовного раю всередині гори Шасти
було дуже сильним комерційним аргументом.
Але
концепт Лемурії виник насправді в зоології.
Був собі один джентльмен, на ім'я Філіп Склейтер,
який намагався з'ясувати, чому скам'янілі лемури на Мадагаскарі та в Індії
схожі між собою.
Він припустив, що існував якийсь затонулий сухопутний міст
або було щось, що дозволяло лемурам мігрувати туди й назад.
Гадаю, він пожартував, коли назвав цей міст Лемурією.
Багато людей ухопилися за ідею затонулого континенту,
бо ніщо так не розпалює уяву, як отакі історії.
Було багато окультистів і містиків,
які підхопили науковий концепт Лемурії.
І вони почали вводити в нього власні духовні та метафізичні уявлення.
З часом ці легенди множаться,
усе більше людей переповідають цю історію й прикрашають її.
Те, що починалося з лемурів і сухопутного мосту в Індійському океані,
зрештою перетворилося на затонулу цивілізацію вже в Тихому океані,
мешканці якої втекли на гору Шасту.
Згодом, із плином часу,
почало йтися про дедалі містичніших істот,
які живуть усередині гори.
І якщо ви налаштовані на правильну частоту й знаєте, де шукати,
якщо ви самі достатньо духовно розвинені,
вас можуть запросити всередину.
Круто б, якби в горах були давні цивілізації.
Це було б дуже цікаво, але я дуже скептично до цього ставлюся.
Дуже скептично.
Якщо продовбати таку частину гори,
її почне заливати водою.
Це просто занадто неможливо геологічно.
Уся ця історія постійно перетинається з науковою фантастикою.
Якщо телосіанці справді існують у горі Шасті,
виникає питання, як вони туди потрапили?
Деякі послідовники запевняють, що гора не просто вміщає в себе Телос,
а є порталом до зірок.
ЧИ МАЄ СИЛА ГОРИ ШАСТИ ПОЗАЗЕМНЕ ПОХОДЖЕННЯ?
Так, я вірю, що телосіанці — це ті, кого ми вважаємо прибульцями.
Гора Шаста є перехрестям міжгалактичних подорожей і комунікацій.
Це майже як міжгалактичний аеропорт.
На горі Шаста дуже часто бачили НЛО.
Не бачити таких явищ — це тут майже незвично.
Якось одного вечора в 1992 році
ми з другом вирішили поїхати на гору
й поспостерігати за зірками зі східного боку гори.
Ми сиділи на задньому сидінні мого пікапа
й дивилися в небо,
аж раптом на ньому з'явилося об'єднання...
трьох зірок.
У формі рівнокутного трикутника.
Це був портал.
По суті, це короткий шлях через гіперпростір.
Раптом ці зірки стали миготіти...
і з центру трикутника немовби...
Якщо потрясти пляшку газованої води й відкрити кришку,
у ній немовби вирує енергія.
З трикутника вийшло НЛО.
Знадобилася пауза, аби воно повністю матеріалізувалося.
Тоді воно повернуло праворуч і влетіло в схил гори.
У схилі гори є двері, але вони були добре замасковані.
Коли ми глянули туди,
здавалося, що там нічого немає, окрім прямовисної скелі.
Через 15 хвилин вийшов інший корабель,
і зробив точно те саме.
Ми спостерігали три години.
Дев'ять космічних кораблів вийшли й влетіли в схил гори.
Мені зносило дах.
Я думаю, прибульці прилетіли, аби спостерігати
й моніторити, як ми розвиваємося.
Аби ми
не знищили себе
й, можливо, інші цивілізації.
Я вважаю, що НЛО й інопланетяни —
це високорозвинута реальність, у якій ми можемо перебувати.
У тому, що ми бачимо їх, є певна мета,
а саме усвідомлення того, що ми не єдина тут форма життя.
Тому коли хтось їх бачить,
то ця людина замість відчувати жах чи страх
може просто усвідомити, що ми не самотні.
Шаста — одна з гір, з якими класично пов'язані міти про НЛО.
Мабуть, через лінзоподібні хмари.
Це одне з найкращих місць у світі, де можна їх побачити.
Є гора,
є вологе повітря й потужний потік вітру.
От це повітря підіймається над горою Шастою,
і коли воно вже піднялося, то розширюється й охолоджується.
Раптом з'являється хмара,
яка опускається з іншого боку,
миттєво стискається й миттєво зникає.
Отже, ми бачимо потік повітря,
який постійно створюється й постійно зникає.
Але багато хто вважає,
що в лінзоподібних хмарах сховані космічні кораблі телосіанців.
Такі речі, як НЛО, контакти з інопланетянами,
мільйони людей, що живуть під горою Шаста...
Якось ставишся до цього із підозрою.
Адже тут усе залежить від людської уяви.
Гадаю, якби інопланетяни збиралися сховатися за допомогою хмари,
то б не використовували хмару з такою формою, як те, що хочуть сховати.
Я не зовсім скептично до такого ставлюся. Певно, ніщо не варто виключати.
Майже будь-хто може прийти сюди й пережити щось таке,
що виходить за рамки звичного.
І здебільшого я вважаю, що це позитивно й здорово.
Але часом це можна призвести до недоброго.
Дехто може зазнати спотворень.
Хоча багато хто знаходить на горі Шасті просвітлення,
ніхто не спростовує її складну історію.
Чому до гори тягне й темні сили?
Є купа різних культів,
які пов'язують своє походження з цією горою.
Мене ображає, коли хтось явно експлуатує людей.
Чітко видно, які люди прагнуть стати лідерами культу,
їх тут у нас у Маунт-Шасті багато.
Зокрема, це Емі Карлсон, відома лідерка культу «Любов перемогла».
Емі Карлсон набула сумної популярності,
коли про її екстремальні ідеї й незвичайну смерть розповіли в новинах і соцмережах.
Лідерку культу знайшли мертвою й муміфікованою в спальному мішку.
Тіло знайшли в підсобці будинку, повністю одягнене,
прикрашене різдвяними вогниками й з блискучим макіяжем навколо очей.
Карлсон вірила, що вона прожила сотні життів
і колись була Мерилін Монро, Клеопатрою й Жанною д'Арк.
Як лідерка групи «Любов перемогла»
Емі Карлсон з гордістю демонструвала свої дивні переконання й поведінку
по телебаченню й у соцмережах.
Вітаю вас, носії любові.
Я Богиня Мати.
Мати Творіння, Мати Гея, Мати Земля.
На горі Шасті нарешті пішов дощ.
Ви знаєте, що вона називає себе Ісусом?
- Так. - Так.
Так, у неї є про це документи.
Я наказала всім своїм атомам повернутися додому, у світло.
Змовники,
усе!
Духовні паскуди-егоїсти, кінець!
Пам'ятаю, я читав про це в газеті
й думав, яка це дивна історія.
А потім, читаючи далі, я зрозумів, що її раніше відоме місцеперебування
було за 16 кілометрів від мого дому.
Це трохи дивно, але коли подумати десять секунд, розумієш: «Усе логічно».
Зв'язок групи «Любов перемогла» з горою Шастою
геть не полягав лиш у проживанні лідерки в Дансмюїрі.
Карлсон також вважала себе королевою Лемурії.
Вони торгували крамом нового віку.
Розповідали про Лемурію й усе, що можна побачити на горі.
Ці ідеї можуть дуже швидко перетворитися в дуже темні речі.
Десятиліттями гора Шаста слугує основою для формування багатьох культів.
Жінка, яку називали сестра Тедра, стверджувала,
що з 1950-х років вона щоденно контактує з цими космічними істотами.
Її ідеї дійшли до Маунт-Шаста з Чикаго, де вона мешкала.
Вона пророкувала,
що космічний корабель підбере їх і забере з планети
перед великим катаклізмом: землетрусами й іншими жахіттями.
Вони лишили своє майно, звільнилися з роботи
й пішли з нею в призначений час.
Як виявилося, у її групу в Чикаго проникло двоє соціологів,
які хотіли знати, що станеться з її послідовниками,
коли ця подія не станеться, коли пророцтво не здійсниться.
І — несподіванка —
вони всі вважали, що катастрофі запобігла їхня любов,
і стали вдвічі палкіше вірити в сестру Тедру й космічних істот.
Ці соціологи винайшли термін «когнітивний дисонанс»
Це коли ви так захоплені тим, у що вірите,
що не бачите доказів того, що цього не існує.
Згодом сестра Тедра переїхала на гору Шасту.
У неї була велика група послідовників,
дуже освічених людей.
Але навіть розумні люди не хочуть бачити доказів.
Мало в кого є інструменти, аби оцінити правдивість чогось.
ПОЛІЦІЯ ГАРЛІНГЕНА
Лідери культу стають одержимі владою і контролем над людьми.
І винаходять духовні конструкти,
аби контролювати їхню поведінку й те, що вони роблять і про що думають.
Цей спосіб також використовують, аби контролювати наративи про минуле.
Можна вигадати історію,
щоб виправдати своє право на територію, яка вам не належить.
Корінні американці мешкають тут із незапам'ятних часів.
Гора Шаста справді священна для індіанців.
Уявлення про певне духовне царство, яке існує всередині гори,
походить безпосередньо з космології й історії корінних американців.
А коли хтось приходить на гору Шасту
й стверджує, що лемурійці чи телосіанці
мешкають тут мільйон років,
це свого роду крадіжка історії.
Це заподіює шкоду корінним жителям,
їхній історії та зв'язку з горою.
Найдавніші ритуали, які проводилися в цій печері,
були індіанськими.
Тут здійснювалися церемоніальні духовні практики.
А коли в цьому краї замешкали поселенці,
усі ці печери захопили таємні товариства,
які здійснювали окультні ритуали за масонською традицією.
Отакі дії, зокрема, і принесли в ці місця темряву.
Це зробило таємне товариство,
яке називало себе «Поліпшеним орденом червоношкірих».
Вони спускалися в цю печеру,
одягалися, як корінні американці,
і глузували з їхньої культури й ритуалів.
Це був такий собі
спосіб дегуманізувати їх.
Сюди приходили люди й чинили лихі речі.
У людей є певні дивні уявлення,
які, на їхню думку, покращують їхнє життя на землі.
Корінні народи підтримують свою культуру тисячоліттями.
Ми, люди,
усі родичі.
Ми всі відповідальні одні перед одними.
Легенди, що оточують гору Шасту, можуть бути завжди оповиті таємницею.
Якщо стільки людей стверджують, що пережили одне й те ж, чи правда це?
Чи це плід колективної уяви?
Якою б не була відповідь,
на горі Шасті відбувається щось надзвичайне.
Я справді думаю, що тут відбувається щось паранормальне й духовне.
Здається, воно набуває форми того, що витає у вашій свідомості.
Для людей
це може бути як щось добре, так і щось шкідливе.
Ніщо не замінить того, коли людина сама сюди приходить.
Хтось поруч каже, що чує голоси у своїй голові.
Ви дивитеся людині в очі й розумієте: «Вона мені не бреше».
Міти ширяться, продовжують жити, вони нікуди не зникли,
бо щось воно є
в цій неймовірній красі
й природності цього місця,
яке допомагає людям переживати незвичайні речі.
Думаю, ці всі історії фальшиві, проте у всіх цих пережиттях
є певне зерно правди.
Треба запитати свою інтуїцію, що з вами резонує?
Але все починається з відкритості. Підійміться на гору й відчуйте самих себе.
Підійміться на неї,
відкрийтеся перед багатьма можливостями, які можуть існувати.
Це справді велика таємниця, і
ми не знаємо всього про те, що відбувається навколо нас.
Я не марную часу на те, аби зрозуміти речі, які просто є.
Деякі із цих речей призначені не для того, аби ми їх розуміли.
Переклад субтитрів: Павло Дум’як