‫בשנת 2016 היינו בחוף בוטניקל.‬
‫הגענו אל החוף‬ ‫ופשוט התכוונו ללכת ולחפש בו דברים.‬
‫לעולם אין לדעת מה אפשר למצוא בחוף.‬
‫הדבר הראשון שאני עושה, בדרך כלל,‬ ‫הוא לעלות על בולי העץ ולחפש ביניהם חפצים.‬
‫כמה דקות לאחר שהתחלנו ללכת,‬
‫הבחנתי בנעל.‬
‫מצאתי מקל, הרמתי בעזרתו‬ ‫את הנעל, הנחתי אותה על החוף והסתכלתי,‬
‫וראיתי שיש בה שרידי אדם.‬
‫כשאתה מחפש דברים בחוף,‬ ‫סביר שתמצא נעליים, כפפות או מעילים.‬
‫אתה לא ממש מצפה למצוא‬ ‫משהו שבתוכו יש רגל של אדם.‬
‫מצאתי כיסוי של תיק נשיאה,‬
‫הנחתי אותה עליו, לקחתי אותה לטנדר‬
‫ונסעתי אל הפאב, שם יש קו טלפון.‬
‫ואז התקשרנו למשטרה.‬
‫הרשויות שאלו אותנו איפה היינו...‬ ‫-היכן היא נמצאה.‬
‫היכן היא נמצאה, ואז ביקשו מאיתנו לחכות.‬
‫חיכינו להם עד שהגיעו.‬
‫הם לקחו את הנעל ושאלו אותי כל מיני שאלות.‬
‫כשבועיים לאחר מכן‬
‫הם מסרו לי מעין עדכון,‬ ‫שהיה שהם מצאו נעל נוספת.‬
‫אני חושב שאנחנו מצאנו את הנעל ה-11 במספר.‬
‫ולא שמענו מהם שוב עד שהנעל הבאה נמצאה.‬
‫שמענו בחדשות על הנעליים‬ ‫שנסחפו אל החוף כשבתוכן כפות רגליים.‬
‫תעלומה משונה שנמשכת‬ ‫כבר זמן רב הפכה למסתורית קצת יותר‬
‫לאחר שכף רגל אנושית נוספת‬ ‫נשטפה אל החוף המערבי של קנדה.‬
‫במשטרה אומרים שבמרבית‬ ‫המקרים האלה, אין חשד לפלילים.‬
‫"אין מה לראות, אנשים. אין סיבה לדאגה."‬ ‫אני לא בטוחה שאני מסכימה עם התאוריה הזאת.‬
‫- תיקי חקירה משונים‬ ‫מובילים ליותר שאלות מתשובות -‬
‫- תיקי המסתורין -‬
‫ים סייליש משתרע לאורך החוף המערבי‬ ‫של מדינת וושינגטון ושל קולומביה הבריטית.‬
‫זהו יעד פופולרי לתיירים ולמחפשי מציאות,‬
‫שסורקים חופים בחיפוש‬ ‫אחר עצים שנסחפו, צדפים‬
‫ואוצרות אבודים.‬
‫אך בשנת 2007‬
‫החלו מחפשי המציאות בחופים‬ ‫למצוא יותר מכפי שחשבו שימצאו.‬
‫סוכנות חדשות החלה לדווח‬ ‫על תגליות עקובות מדם,‬
‫שהותירו את המומחים ללא תשובות,‬
‫תוהים מה יכול להיות‬ ‫הגורם לתופעה המסקרנת הזאת.‬
‫- מחברת האפשרויות -‬
‫- מדוע נמצאות כל כך הרבה‬ ‫כפות רגליים בחופיו של ים סייליש? -‬
‫גבירותיי ורבותיי, ים סייליש,‬
‫אתר התעלומה של כפות הרגליים הכרותות.‬
‫- מייקל סלייד, עורך דין פלילי וסופר -‬
‫במרחק אפשר לראות את איי המפרץ.‬
‫נהר הפרייזר, שנמצא שם,‬
‫מגיע עד לתוככי קולומביה הבריטית.‬
‫אתם יכולים לראות גם את האי ונקובר,‬
‫ואז, אם תמשיכו בכיוון הזה,‬
‫תראו את איי סן חואן,‬ ‫שנמצאים במדינת וושינגטון,‬
‫והם האיים שאל חופיהם הגיעו כפות הרגליים.‬
‫ואז, אם תמשיכו דרומה,‬
‫תגיעו אל מפרץ פיוג'יט, שם נמצאת סיאטל,‬
‫ואז אנו מגיעים לחלק האמריקני בתעלומה הזאת.‬
‫אני עורך דין פלילי קנדי,‬
‫אבל כתבתי ספר, והצלחתו של הספר הזה‬
‫אפשרה לי לפרוש מתחום עריכת הדין.‬
‫כשכפות הרגליים הגיעו אל החוף,‬ ‫זה היה דומה לעלילת הספר שלי, "סף המוות".‬
‫ב"סף המוות" נמצאות גופות חסרות גפיים‬
‫על חופי איי המפרץ, בים סייליש.‬
‫האם הדמיון מוזר יותר מהמציאות,‬ ‫או שהמציאות מוזרה יותר מהדמיון?‬
‫- מצר ג'ורג'יה, האי ונקובר -‬
‫כף הרגל הראשונה‬ ‫נשטפה לחוף ב-20 באוגוסט 2007.‬
‫זו הייתה כף רגלו הימנית‬ ‫של גבר, בנעל ריצה במידה 46.‬
‫השנייה נשטפה לחוף שישה ימים בלבד לאחר מכן...‬
‫- 26 באוגוסט 2007 -‬
‫והייתה כף רגלו הימנית‬ ‫של גבר, בנעל ריצה במידה 46.‬
‫כף הרגל השלישית‬ ‫שנשטפה לחוף, ב-8 בפברואר 2008,‬
‫הייתה כף רגלו‬ ‫הימנית של גבר, בנעל במידה 45.‬
‫הרביעית, שנמצאה ב-22 במאי 2008,‬ ‫הייתה כף רגלה השמאלית של אישה בנעל ריצה.‬
‫ואז, ב-16 ביוני 2008,‬ ‫נמצאה כף רגלו השמאלית של גבר בנעל ריצה.‬
‫לאחר שחמש כפות רגליים נמצאו בתוך שנה,‬
‫חדר הסיפור לתודעה הבין-לאומית.‬
‫במהלך השנים נשטפו 21 כפות רגליים אל החוף,‬
‫חמש עשרה מהן בקנדה ושש בארצות הברית.‬
‫משנת 2019 לא היו מקרים נוספים.‬
‫בים סייליש, הרוח תביא‬ ‫אל החוף כל דבר צף, בסופו של דבר.‬
‫- פארקר מקרדי‬ ‫פרופסור לאוקיאנוגרפיה, אונ' וושינגטון -‬
‫אני פרופסור בחוג לאוקיאנוגרפיה‬
‫באוניברסיטת וושינגטון שבסיאטל.‬
‫מספר מפתיע של כפות רגליים בנעלי התעמלות‬
‫נמצא בחופים באזור הזה‬ ‫במהלך העשור האחרון, או יותר מכך.‬
‫האם זה מעולם לא קרה בעבר?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אין ספק שעיצובן‬ ‫של נעלי ההתעמלות השתנה בעשורים האחרונים.‬
‫כיום, נעלי ההתעמלות הן גדולות יותר,‬
‫עם יותר ויותר קצף, והן צפות היטב.‬
‫מאחר שכפות הרגליים‬ ‫היו בתוך נעלי הריצה ההן,‬
‫הן לא נשארו בקרקעית האוקיינוס.‬
‫בעוד שראיות עשויות להצביע‬ ‫על האופן שבו השרידים האלה נשטפו לחוף,‬
‫הן אינן מסבירות את הסיבה לכך‬ ‫שכפות הרגליים האלו היו בתוך המים.‬
‫אנליסטים פורנזיים ערכו‬ ‫בדיקות די-אן-איי לכל כפות הרגליים.‬
‫לאחר מכן השתמשו בבדיקות האלו‬ ‫כדי לקבוע את זהותם של הקורבנות,‬
‫אך אי אפשר להכחיש את העובדה‬
‫שהדבר קרה רק כאן, ורק בתקופה המסוימת הזאת.‬
‫התקשורת לא הייתה יכולה להתנגד‬ ‫למשיכתה של התעלומה חסרת ההסבר.‬
‫הם ניסו לראות אם יש בזה משהו‬
‫שיוכל להביא להם תועלת.‬
‫כפי שאתם יכולים לשער,‬ ‫כולם מעלים השערות בקשר לשאלה,‬
‫"מדוע כפות הרגליים האלו‬ ‫נשטפות אל החוף בתקופה המסוימת הזאת,‬
‫"באזור כה קטן, במסגרת זמן כה צפופה?"‬
‫ובאינטרנט, אנשים חלקו בתאוריות שלהם...‬
‫- אני תוהה למה זה קורה רק כאן -‬
‫וההשערות נעו בין העל-טבעי‬ ‫לבין סכנות מוחשיות יותר.‬
‫- רצח בגלל סמים,‬ ‫סחר בבני אדם, התעלמתם מזה לנוחותכם. -‬
‫יש הרבה תרחישים שונים.‬
‫עבדתי כאן בספינת דיג‬ ‫ואין פה הרבה כרישים גדולים מספיק לשם כך,‬
‫ומעולם לא שמעתי‬ ‫שמישהו הותקף בידי לווייתן קטלן...‬
‫- שרלוט ומארק סטיבנס‬ ‫תושבי קולומביה הבריטית -‬
‫אבל זה ייתכן.‬
‫- מספר שיא של תקיפות כרישים ב-2015 -‬
‫בשנת 2015 דווח‬ ‫על 59 תקיפות כרישים בארצות הברית,‬
‫המספר המתועד הגבוה ביותר.‬
‫עם זאת, מתקפות כרישים‬ ‫בסמוך לקנדה הן נדירות ביותר.‬
‫ולמרות שיצרו בעולם כולו כותרות‬ ‫בשנת 2023, בגלל שהטביעו סירות,‬
‫נראו הלווייתנים הקטלנים בים סייליש‬ ‫תוקפים אך ורק יצורי ים אחרים.‬
‫אך ייתכן שיש טורף נוסף,‬ ‫שאורב מתחת לפני המים?‬
‫- האם ייתכן שליצור ים מפלצתי‬ ‫יש קשר לכפות הרגליים הכרותות? -‬
‫- סילבי בורגארד, תושבת קולומביה הבריטית -‬
‫אני באה לחוף הזה כבר 50 שנה.‬
‫זה קרה בדצמבר, ביום די מעונן.‬
‫חשבתי ששקט קצת יותר מכרגיל.‬
‫לאחר שהלכתי לאורך האוקיינוס כחצי שעה,‬
‫החלטתי לשבת כאן ולנוח עם שלושת הכלבים שלי.‬
‫ניסיתי להשליך משהו למים‬ ‫בשביל הכלבה הגדולה שלי,‬
‫שאוהבת לזנק פנימה,‬
‫והיא לא רצתה להיכנס.‬
‫למעשה, הכלבים באו ועמדו כאן, מאחוריי.‬
‫אז ראיתי משהו יוצא מהמים, מין ראש.‬
‫אני עדיין די מאמינה שזה היה‬
‫ראש כמו של אריה ים ענק.‬
‫אך שאר הגוף היה צר מדי‬ ‫בשביל להיות אריה ים או כלב ים.‬
‫אני יכולה לתאר אותו רק כדמוי נחש.‬
‫ראיתי בליטה, מים, עוד בליטה,‬
‫ואז מים ובליטה נוספת.‬
‫והוא התחיל לזוז,‬
‫הראש נע לצדדים, בכיוון אחד ואז באחר,‬
‫ונראה היה שהוא מביט לעברי.‬
‫התחלתי להרגיש קצת צמרמורת,‬
‫וחשבתי, "מה זה, לכל הרוחות?"‬
‫באזור יש סיפורים על תצפיות דומות,‬
‫שנותרו ללא הסבר‬ ‫ליורדי ים ולמקומיים במשך מאות שנים.‬
‫לדברי ילידים, פעם חיו בים סייליש נחשי ים,‬
‫מהירים וחזקים יותר מהלווייתנים הקטלנים.‬
‫יש שסבורים שהם קיימים עדיין,‬
‫ודווח על 235 תצפיות לכאורה‬
‫בין 1880 ל-2010.‬
‫אני ג'ון קירק,‬
‫יו"ר מועדון הקריפטו-זואולוגיה‬ ‫של קולומביה הבריטית‬
‫וחבר לשעבר במשטרה הרכובה המלכותית של קנדה...‬
‫- ג'ון קירק השלישי -‬
‫עם כ-19 שנות שירות. אני חוקר מבטן ומלידה.‬
‫אם אתם סבורים שבאוקיינוס אין דברים מוזרים,‬
‫אין לכם מושג על מה אתם מדברים.‬
‫חקרנו רק כשישה אחוזים מהאוקיינוסים,‬
‫ועדיין נותר לחקור 94 אחוזים מהם.‬
‫מועדון הקריפטו-זואולוגיה‬ ‫נוסד בידי ג'ים קלארק ופול לה-בלונד.‬
‫פול לה-בלונד היה ידיד ושכן שלי.‬
‫הכרתי את פול שנים רבות‬ ‫וגם הוא היה קריפטו-זואולוג.‬
‫אני לא מאמינה במפלצות ים ובנחשי ים.‬
‫אבל אז חשבתי,‬ ‫"יש לי חתיכת סיפור בשביל פול היום,‬
‫"ואספר לו אותו כשאגיע הביתה."‬
‫ביוונית, המשמעות של "קריפטו" היא "חבוי",‬
‫כלומר שזוהי זואולוגיה חבויה.‬
‫בעלי חיים שלא עברו קטלוג וזיהוי.‬
‫בשנים האחרונות קושרים את התחום לעל-טבעי‬
‫ול"ציידי מפלצות".‬
‫רצינו לחקור בעלי חיים שעדיין לא קוטלגו‬
‫ושהמדע לא זיהה, בפרט בים סייליש.‬
‫לפני העידן המודרני היה שפע של מידע‬
‫בקשר לנחשי ים בקרב האומות הראשונות שלנו.‬
‫בני האומות הראשונות, שחיו לאורך החוף,‬
‫הסתמכו על הים למחייתם‬
‫ותיארו יצור ים שראו, שהתפתל מצד לצד.‬
‫היה לו שם, למעשה.‬
‫שמו היה האייטליק.‬
‫- האייטליק, נחש הברק -‬
‫הוא מופיע הרבה בתרבותם‬ ‫ונצפה בידי רבים מבני האומות הראשונות.‬
‫הוא נראה בהמון‬ ‫יצירות אמנות בקולומביה הבריטית.‬
‫יש תגליפים של החיה הזאת‬ ‫בחרטומים של סירות קאנו, בתופים...‬
‫כמה מהם נצפו לא רק בידי הילידים,‬
‫אלא גם בידי המתיישבים‬ ‫מאירופה שפלשו לאזור הזה.‬
‫אך תצפיות של נחשי ים מהעת האחרונה‬
‫נקשרו בשם קדבורוזאורוס.‬
‫- "לגלות את הקדבורוזאורוס" -‬
‫כל הסיפור על הקדבורוזאורוס החל בראשיתה‬ ‫של המאה ה-19, ליד חופי קולומביה הבריטית.‬
‫היו מספר דיווחים מספינות באזור הזה‬
‫על תצפיות של נחשי ים, או דברים כאלה.‬
‫אני אתייחס לקדבורוזאורוס‬
‫כבעל החיים שהוצא מבטנו של ראשתן גדול ראש‬
‫כאשר ביתרו אותו בניידן הרבור, ביולי 1937.‬
‫לכן יש בידינו כמה תמונות‬ ‫שמעלות תהייה, בלשון המעטה.‬
‫הם שלחו אותו למשרד הראשי‬ ‫של החברה לציד הלווייתנים,‬
‫שהיה בבלוויו שבוושינגטון, לדעתי.‬
‫עיתון ה"בלוויו אמריקן"‬ ‫פעל בתבונה ושלח לשם כתב.‬
‫הוא אמר, "זאת חידה בעיניי.‬ ‫אין לי מושג מהו היצור הזה".‬
‫זהו היצור, עם ראש כמו של גמל,‬
‫רעמה על הצוואר, וגוף ארוך דמוי נחש.‬
‫הנה ציור נוסף של היצור, בצבע.‬
‫הוא דומה מאוד לקודם.‬
‫גופו של היצור הזה מכוסה בשיער.‬
‫זה אינו עור ירוק, כפי שנראה כאן,‬ ‫אך הציור נכון מבחינה אנטומית,‬
‫כמו גם הציור הזה,‬
‫שמראה עד כמה גופו של הקדבורוזאורוס גמיש.‬
‫כי אנשים אומרים שראו אותו‬ ‫בצורה של לולאות, סלילים ודבשות.‬
‫ייתכן שבאמת יש נחש ים, או מפלצת ים, או...‬
‫איך קוראים להם? קדו-משהו.‬ ‫לא חשוב. אני לא יודעת.‬
‫אני רק ראיתי את היצור הזה ותיארתי אותו.‬
‫אולי זה אמיתי, אולי זה יציר הדמיון שלי...‬
‫עם הבליטות ההן. מי יודע?‬
‫אני לא יודעת. זה פשוט היה מוזר קצת.‬
‫אנחנו גרים במקום די מפחיד.‬
‫המפגש הראשון שלי‬ ‫עם עניין כפות הרגליים החסרות‬
‫היה בערך בשנת 2010,‬ ‫כי עבדתי במשטרה הרכובה המלכותית של קנדה.‬
‫קיימות המון השערות.‬
‫ראיתי כאלה שאמרו,‬
‫"כפות הרגליים נשטפות אל החוף‬ ‫כי קדבורוזאורים תקפו אנשים וטרפו אותם".‬
‫אין אפילו מקרה אחד שבו קדבורוזאורוס‬
‫תקף בן אדם וקרע אותו לגזרים,‬
‫כפי שהיה צריך לקרות‬ ‫כדי שכפות רגליים יישטפו אל החוף.‬
‫אשמח מאוד אם יש יצורים כאלה.‬
‫אשמח אם הססקואץ' והיטי וכל אלה קיימים.‬
‫אך האם הם מעורבים‬ ‫במקרה של כפות הרגליים בסייליש?‬
‫לדעתי מדובר במפלצות אדם.‬
‫ייתכן שמספר השערות‬ ‫הן תוצאה של דמיון פעיל מדי,‬
‫אך תאוריות גורסות שמדובר‬ ‫במפלצות אמיתיות, שמתהלכות בינינו.‬
‫- האם ייתכן שכפות הרגליים‬ ‫הן של קורבנות של רוצח סדרתי? -‬
‫בכל פעם שכף רגל חדשה‬ ‫נשטפת אל החוף צריך לחשוב,‬
‫מדוע זה קורה?‬
‫כיצד אפשר להסביר‬ ‫את העובדה שזה קורה רק כאן?‬
‫קשר בין מעשי פשע מאפשר לבדוק כל פן בחקירה‬
‫ולגלות אילו מהקורבנות‬ ‫נרצחו בידי אותו רוצח.‬
‫צריך לציין את מיקומם‬ ‫של כל הקורבנות האלה על מפה.‬
‫כאן מדובר בכפות רגליים.‬ ‫זה מצמצם את האזור שייתכן שהרוצח נע בו.‬
‫רוצח סדרתי מפורסם אחד זוהה‬ ‫בידי בלשי אינטרנט, וגופי התקשורת שבו,‬
‫כאיש שאחראי לתופעה.‬
‫היה רוצח סדרתי בשם רוברט "וילי" פיקטון,‬
‫שהתמקד בעובדות בתעשיית המין‬ ‫בוונקובר בשלהי שנות ה-90.‬
‫חוואי החזירים הפסיכופתי הזה‬
‫בא לוונקובר ואיתר קורבנות ברחובות.‬
‫אז הוא לקח אותן למרחק כמה קילומטרים מפה,‬
‫אל חוות החזירים שלו, ושם...‬
‫- חלקי גופות נמצאו בחוות פיקטון -‬
‫הרג אותן, טחן את גופותיהן‬ ‫והאכיל בהן את החזירים שלו.‬
‫דיברו על כך בחדשות.‬
‫פרט מזוויע נוסף הוא‬ ‫שדי-אן-איי של הנשים שנרצחו‬
‫נמצא בבשר מעובד שהיה בחוותו.‬
‫פיקטון נעצר בפברואר 2022,‬
‫ובסופו של דבר הורשע.‬
‫באשר למספר הקורבנות, הוא הודה ב-49 מקרים.‬
‫הרגיז אותו שלא הצליח להגיע למספר העגול 50,‬
‫לפני שנתפס.‬
‫חוותו של פיקטון הייתה‬ ‫פחות משלושה קילומטרים מנהר הפיט,‬
‫שבסופו של דבר נשפך לים סייליש.‬
‫כמעט בלתי אפשרי שכל כך הרבה אנשים ייעלמו‬
‫מבלי שרוצח סדרתי יהיה קשור בכך.‬
‫לכן, כאשר כפות הרגליים‬ ‫נתגלו באזור המסוים הזה,‬
‫הדבר העלה את השאלה‬ ‫אם יש באזור רוצח סדרתי פעיל.‬
‫בשני המקרים הייתה אנומליה סטטיסטית,‬
‫וזה מה שגרם לאנשים‬ ‫לתהות אם הוא האחראי לכך.‬
‫אך פיקטון התמקד בנשים,‬
‫וכפות הרגליים שנמצאו‬ ‫היו של גברים ונשים כאחד.‬
‫ומאוחר יותר נעלמו קורבנות‬ ‫גם זמן רב לאחר שפיקטון נאסר,‬
‫כך שיש שמשערים שייתכן‬ ‫שרוצח סדרתי לא ידוע הוא האחראי לכך.‬
‫כאשר התאוריה הזאת הועלתה, היא הייתה סבירה,‬
‫והתבקשתי לבוא לתחנת הרדיו‬ ‫ולומר מהי התאוריה שלי בעניין.‬
‫מאחר שאני עורך דין פלילי,‬ ‫אני יודע הרבה על רוצחים סדרתיים.‬
‫אני חי באזור הזה וכתבתי ספר‬ ‫שחזה את מעשי הפשע המסוימים האלה.‬
‫צריך גם להביא בחשבון‬
‫שייתכן שמדובר ברוצח סדרתי,‬
‫מישהו שלא ידוע עליו כרגע.‬
‫אך בכל מקרה ומקרה,‬
‫ומתחיל להיראות שמדובר‬ ‫במעשיו של רוצח סדרתי,‬
‫כדאי לשמוע את דעתם‬ ‫של מומחים פורנזיים, כדי לעזור בפתרון התיק.‬
‫אני מנהלת-שותפה‬ ‫של המרכז למחקר פורנזי, שאנו נמצאים בו כעת.‬
‫פנו אליי ממשרדו‬ ‫של חוקר מקרי המוות בקולומביה הבריטית‬
‫וביקשו ממני לחקור כמה מהמקרים האלה.‬
‫ביצעתי ניסויים כאן, במימי החוף.‬
‫- גייל אנדרסון‬ ‫מנהלת-שותפה, המרכז למחקר פורנזי -‬
‫שמתי במים פגרים של חזירים,‬ ‫במקום בני אדם, וצילמתי את מה שקרה להם.‬
‫בעזרת רמה גבוהה יותר של חמצן,‬
‫גופות עשויות להחזיק מעמד‬ ‫שבועות ואף חודשים, במצבים מסוימים.‬
‫אז נכנסנו לתוך ים סייליש,‬ ‫שרמת החמצן בו רגילה,‬
‫ושם גילינו שהפגרים הפכו לשלדים‬
‫בתוך שלושה עד ארבעה ימים.‬
‫בעלי חיים הגיעו והפכו את הפגרים לשלדים.‬
‫אני בטוחה שכולכם ראיתם‬ ‫צילום רנטגן של כף יד ופרק יד.‬
‫זה כך גם בכפות הרגליים.‬ ‫יש בהן מיליון עצמות קטנות, המון עצמות.‬
‫לאחר שנפטרים מכל העור,‬ ‫השרירים, רקמות החיבור וכיוצא בזה,‬
‫נותרות רק עצמות קטנות, שייפרדו כעת.‬
‫אז מתחת לפני המים,‬
‫הגופות מתפרקות וכפות הרגליים משתחררות.‬
‫זאת תופעה טבעית.‬
‫כאשר אומרים "נכרתו",‬ ‫הדבר מרמז שמישהו עשה זאת באופן פעיל,‬
‫אך לא היו כל סימנים לחתכים.‬
‫לדעתי, התקשורת אוהבת‬ ‫לדבר על כפות רגליים כרותות‬
‫כי נשמע דרמטי ומפחיד‬ ‫שמישהו כורת את כפות רגליהם של אנשים.‬
‫הפתולוגים במשרד חוקר מקרי המוות‬ ‫של קולומביה הבריטית הבהירו היטב,‬
‫כדי לנסות לשכך‬ ‫את פחדם של אנשים, אני מניחה,‬
‫שכפות הרגליים התנתקו מהגוף באופן טבעי‬
‫ושלא היה כל סימן לחתכים.‬
‫לפי מה ששמעתי ממשרדו של חוקר מקרי המוות,‬ ‫רוב כפות הרגליים שנשטפו אל החוף,‬
‫ובהחלט בחופי קנדה, התגלו לאחר זיהוין‬ ‫כמקרים של מוות בתאונה או בהתאבדות.‬
‫למעלה ממחציתן‬ ‫של 21 כפות הרגליים שנמצאו זוהו.‬
‫כמה מהן היו של דייגים.‬ ‫ייתכן שההסבר לכך היה תאונה בים.‬
‫ואנו יודעים שכמה מהן היו של אנשים בדיכאון.‬
‫אנו יודעים שלפחות אדם אחד קפץ מגשר באזור.‬
‫אם תקפצו מגשר לתוך מים,‬ ‫כשאתם נועלים נעלי ריצה,‬
‫כפות הרגליים שלכם יתנתקו, בסופו של דבר.‬
‫ולדברי התקשורת,‬ ‫המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה טוענת‬
‫שלא פועל כאן רוצח שכורת כפות רגליים.‬
‫כל אלה היו מקרים‬ ‫של מוות בתאונה או התאבדות.‬
‫כולם.‬
‫עם זאת, בלתי אפשרי לשלול חשד בפלילים‬
‫כאשר כל מה שנמצא‬ ‫היו שרידים של כפות רגליים.‬
‫בהחלט לא שמענו שייתכן‬ ‫שיש קשר בין האנשים האלה,‬
‫אך כמה מהם, כמובן, לא זוהו.‬
‫אם יש לכם רק את כף הרגל‬ ‫ואינכם יודעים מי זה, אין לכם מושג.‬
‫אפשר לקבוע שכף הרגל לא נכרתה,‬ ‫אבל אם מדובר ברצח, מדוע שתיכרת?‬
‫זה לא בדיוק מקום בגוף שיינזק כתוצאה מכך.‬
‫בהחלט אפשר לגרום בשאר הגוף פציעות‬
‫שלא ישפיעו על כפות הרגליים.‬
‫אין לכם מושג מה קרה לפני שמתו.‬
‫אם תמשיך לומר אותו דבר,‬ ‫שבני אדם אינם מעורבים בכך,‬
‫אמינותך תלך ותפחת עם כל כף רגל שתימצא.‬
‫אז אם פושע בודד לא היה מעורב בכך,‬
‫ייתכן שמדובר בקבוצה של פושעים מסוכנים.‬
‫בשנת 2007, כאשר התעלומה רק החלה,‬
‫דיווח המרכז הלאומי למודיעין על סמים‬
‫שהפשיעה שקשורה בסמים‬ ‫עלתה ב-156 אחוזים בסמוך לגבול קנדה-ארה"ב,‬
‫בפרט בסמוך לים סייליש,‬
‫דבר שגרם לרבים באינטרנט ובתקשורת‬
‫לתהות אם כמה מכפות הרגליים‬ ‫שייכות לקורבנות של אלימות כנופיות.‬
‫תמיד היו כאן כנופיות של פושעים,‬
‫וכנופיות חדשות מופיעות כל העת,‬
‫כמו גם סמים חדשים, שחודרים לשוק.‬
‫כאשר עסקת סמים משתבשת ומישהו נהרג,‬
‫אם אתם רוצים להיפטר מהגופה,‬
‫איזה מקום מתאים לכך יותר מאשר ים סייליש?‬
‫- האם ייתכן שכפות הרגליים‬ ‫הן של קורבנות במלחמת סמים? -‬
‫אנטוניו ניל הוא בני היחיד.‬
‫טוני היה בן 22 כאשר נעלם בצפון אוורט,‬
‫קרוב מאוד לנהר הסנוהומיש.‬
‫הוא היה ילד מאושר ופעיל מאוד.‬
‫הוא אהב ספורט,‬ ‫סקייטבורד, סנובורד ולנגן בגיטרה.‬
‫הייתה לו קבוצה של חברים‬ ‫שלא היו מעורבים בדברים שליליים,‬
‫אך גם קבוצה נוספת של חברים,‬ ‫שהשתמשו בסמים קשים יותר.‬
‫הוא שתה בשעות היום‬ ‫והבריז מבית הספר. הם שתו ביחד.‬
‫- ג'ני דובוסינסקי, אימו של אנטוניו -‬
‫לאחר מכן הוא התחיל‬ ‫עם הסמים הקשים, כמו הרואין ומת'.‬
‫כשהשתמש בסמים הקשים,‬
‫אני חושבת שהוא לא ממש ידע מה הוא עושה.‬
‫לאנטוניו היו קשיים.‬ ‫הוא נכנס לכלא על שימוש בסמים.‬
‫ביום שבו השתחרר מהכלא לקחתי אותו‬ ‫מתחנת האוטובוס ובילינו את כל היום ביחד.‬
‫- 12 בדצמבר 2016 -‬
‫הוא הסתפר.‬
‫כשהערב הגיע שאלנו, "לאן תלך עכשיו?"‬
‫הוא השתמש בטלפון שלי‬ ‫כדי לשלוח לחברים הודעות בפייסבוק‬
‫והצליח להשיג את אחד מידידיו.‬
‫אנטוניו שאל, "אני יכול לישון אצלך?"‬
‫והחבר אמר, "כן, בטח".‬
‫הוא הגיע לביתנו בג'יפ צ'ירוקי שחור.‬
‫אני חשבתי, "נראה לי שזה בסדר".‬
‫חיבקתי את בני ונשקתי לו לשלום.‬
‫למחרת בבוקר התקשרה אליי‬ ‫החברה הכי טובה שלי, ג'סיקה.‬
‫- 13 בדצמבר 2016 -‬
‫ידידו של אנטוניו פנה אליה,‬ ‫כי הוא ובתה היו זוג פעם,‬
‫ולכן היה ביניהם קשר.‬
‫הוא פנה אליה ואמר שאנטוניו תקף אותו,‬
‫וכעת הוא מקבל טיפול בבית החולים.‬
‫התחלתי לאכול סרטים.‬ ‫חשבתי שייתכן שאנטוניו חזר לסורו,‬
‫לקח סמים ממש קשים ולא ידע מה הוא עושה.‬
‫אבל הוא היה נקי במשך כל החודש שבו היה בכלא‬
‫ולא הייתה לו אפשרות‬ ‫להתמסטל במשך ימים שלמים‬
‫על מתאמפטמינים ודברים כאלה.‬
‫לכן זה נראה לי ממש מוזר.‬
‫אבל ידידו של אנטוניו‬ ‫הגיע לבית החולים פצוע.‬
‫יצאתי לחפש את הבן שלי ונסעתי באזור.‬
‫לא ידעתי היכן הוא היה והוא לא דיבר איתי.‬
‫הוא ידע את המספר שלי‬ ‫והיכן אנחנו גרים. הוא היה יכול לבוא הביתה.‬
‫הוא היה יכול לשלוח‬ ‫לי הודעה. בגלל זה אכלתי סרטים.‬
‫שבוע חלף ועדיין הייתי מודאגת.‬
‫חשבתי שאולי הוא מסתתר,‬ ‫שאולי הוא באמת עשה את זה,‬
‫שאולי הוא פוחד ליצור איתי קשר.‬
‫לכן התקשרתי למשטרה ודיווחתי עליו כנעדר.‬
‫- משרד השריף, מחוז סנוהומיש -‬
‫כיום יש באוורט בעיית סמים קשה מאוד.‬
‫תמיד היו שם סמים...‬
‫- בראד וולבאטני, בלש -‬
‫אך זה הלך והחריף,‬ ‫ממת' לקוקאין, להרואין וכיום לפנטניל.‬
‫- היחידה לפשעים חמורים -‬
‫הייתי האחראי בפועל על היחידה לפשעים חמורים‬
‫וקראתי דוח על תיק נעדר‬ ‫שיחידות הסיור שלנו טיפלו בו‬
‫ב-28 בדצמבר, 2016.‬
‫- 28 בדצמבר, 2016 -‬
‫הם קיבלו פנייה מאימו של נעדר, ג'ני ניל.‬
‫והנעדר היה אנטוניו ניל.‬
‫היא לא סיפקה הרבה מידע,‬ ‫פרט לכך שהפעם האחרונה שראתה את בנה‬
‫הייתה ב-12 בדצמבר, 2016.‬
‫אנטוניו היה עם ידיד שלו,‬ ‫שהתגורר בבית באוורט‬
‫ופנה לבית חולים מקומי‬ ‫כדי לקבל טיפול בפצעי דקירה.‬
‫כאשר חקרתי את המקרה,‬
‫נודע לי שהוא האשים‬ ‫את אנטוניו בכך שדקר אותו,‬
‫אך לא שיתף פעולה עם רשויות החוק.‬
‫זה היה מעניין בעיניי,‬ ‫כי רק יום אחד קודם לכן‬
‫ג'ני ראתה את בנה בפעם האחרונה.‬
‫נודע לי שבבית ההוא גרו אנשים‬
‫שהיו מעורבים בתחום הסמים.‬
‫אפשר לשער מה התרחש שם.‬
‫היה ברור מאוד שאנטוניו התחבר לאנשים‬
‫שייתכן שלא היה כדאי להיות בסביבתם.‬
‫ברור שהדבר הדאיג אותנו‬ ‫והחלטנו שכדאי שנחקור זאת.‬
‫שוחחתי עם ידידו של אנטוניו‬
‫והוא אמר, "אל תדאגי, ג'ני, אני אמצא אותו".‬
‫אבל הוא סירב לדבר עם המשטרה,‬
‫והחל למסור את חפציו‬ ‫של אנטוניו לאחרים, במקום להחזיר אותם לי.‬
‫הבלש וולבאטני התחיל להציג לאנשים שאלות,‬
‫אבל במשך כל הזמן שבו אנטוניו היה נעדר,‬
‫אנשים אמרו לנו,‬ ‫"אנחנו חושבים שראינו את אנטוניו".‬
‫ואז, כנראה מספר שבועות‬ ‫לאחר מכן, באמצע ינואר,‬
‫קיבלתי בפייסבוק הודעה‬ ‫מאחד השותפים שגרו בבית ההוא.‬
‫הוא אמר שהם זרקו‬ ‫את ידידו של אנטוניו מהבית,‬
‫וכאשר ניקו את חדרו‬ ‫ראו שיש דם בכל רחבי החדר.‬
‫- משטרת אוורט -‬
‫אותו שותף סיפר לי‬ ‫שידידו של אנטוניו אמר לו משהו.‬
‫הוא אמר לידידו של אנטוניו,‬ ‫"אנטוניו דקר אותך, אז תכסח אותו במכות".‬
‫ולדברי השותף,‬
‫התגובה של ידידו של אנטוניו‬ ‫הייתה, "כבר טיפלתי בזה".‬
‫משטרת אוורט הגיעה‬ ‫אל הבית, חמושה במידע הזה.‬
‫הם אישרו שהבחינו במה שנראה להם כדם‬
‫בתוך הבית,‬
‫והיה שם דם על מזרן,‬
‫אך לא כזה שתאם לדי-אן-איי של אנטוניו.‬
‫בהיעדר ראיות חותכות...‬
‫- משרד השריף -‬
‫סגרה משטרת אוורט את חקירת הרצח,‬
‫ומשרד השריף של מחוז סנוהומיש‬ ‫המשיך בחקירת היעדרותו של אנטוניו.‬
‫עבדנו על התיק הזה במשך שנתיים וחצי,‬
‫ותמיד סברנו שמשהו חשוד קרה לאנטוניו.‬
‫כאשר בנך כבר לא נמצא איתך,‬ ‫את מרגישה בזה. באמת.‬
‫זו הייתה תחושה שלא הצלחתי להיפטר ממנה.‬
‫ממש הרגשתי את זה בבטן שלי.‬
‫ב-1 בינואר 2019,‬
‫גבר שהיה באי ג'טי, שנמצא כאן, באוורט...‬
‫זהו מקום פופולרי מאוד בקיץ.‬
‫אנשים הולכים לשם ונהנים מהים ומהחוף.‬
‫האדם הזה יצא להליכה, לחפש מציאות,‬
‫ונתקל בנעל.‬
‫זאת הייתה נעל של "טימברלנד", עם גרב...‬
‫ועצמות מכף רגל ימנית,‬
‫רקמה וציפורניים.‬
‫הבלש וולבאטני שלח לי תמונה של הנעל,‬
‫ומייד ידעתי שהיא של אנטוניו.‬
‫- שריף -‬
‫כששוחחתי עם ג'ני,‬
‫נודע לי שאנטוניו נראה לאחרונה‬ ‫כשהוא נועל זוג נעלי "טימברלנד".‬
‫לא יכולתי לנשום, או אפילו לדבר.‬
‫ידעתי שזו הנעל של בני.‬
‫ציפורן אחת נשלחה למעבדה שלנו,‬ ‫כאן במאריסוויל, לצורך בדיקת די-אן-איי.‬
‫תוצאות הבדיקה הצביעו‬ ‫על כך שהיא הייתה של אנטוניו.‬
‫- האי ג'טי -‬
‫- ברוכים הבאים לג'טי -‬
‫מזמן לא נפגשנו.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫תודה שלקחת אותי לכאן.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫אנחנו נלך כאן, בשביל,‬
‫ונגיע לקצה הצפון-מערבי של האי ג'טי.‬
‫אני אראה לך היכן הנעל נמצאה.‬
‫אז מה שלומך?‬ ‫-כל יום הוא מאבק.‬
‫באמת, אני כל הזמן...‬
‫נמצאת בפייסבוק,‬ ‫צופה באנשים שאני מרגישה שהיו מעורבים בזה‬
‫ובודקת מה הם עושים,‬
‫כדי לראות אם יש משהו חדש,‬ ‫או תגובות, או שמישהו יפלוט משהו במקרה.‬
‫כשמדובר בחלק גוף שנמצא במים,‬
‫תהליך ההירקבות הופך זאת לקשה מאוד.‬
‫בכף הרגל לא נמצאו‬ ‫ראיות שמצביעות על משהו פלילי,‬
‫אך זה לא אומר שום דבר.‬
‫אנחנו צריכים שמישהו יפנה אלינו.‬
‫אנחנו צריכים שמישהו יגיד משהו.‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת, זה תיק קשה.‬
‫אני...‬ ‫-כן, זה באמת קשה. זה מוזר. אני ממש...‬
‫לא מבינה איך היא הגיעה לכאן.‬
‫מכך אפשר ללמוד על הים פה.‬
‫הגאות...‬ ‫-הגאות חזקה,‬
‫את יודעת?‬ ‫-כן.‬
‫מטורף שמישהו באמת הרים‬
‫חפץ אקראי בחוף.‬
‫אני ממש אסירת תודה‬
‫על כך שהוא היה‬ ‫מספיק סקרן כדי לבדוק את הנעל.‬
‫בסדר. נראה לי שזה היה‬ ‫באזור הזה. ממש כאן, למעשה.‬
‫בסדר.‬
‫שם, במרחק, אפשר לראות‬
‫שזה קרוב לכניסה לנהר הסנוהומיש.‬
‫אני פשוט לא מאמינה.‬
‫המקום הזה ממש שלו, לפחות.‬ ‫-נכון.‬
‫זה מקום יפה.‬ ‫-נכון.‬
‫נכון. ילד מסכן.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫איזה יום.‬
‫הייתי רוצה לעשות יותר.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫כשדברים מתגלים,‬ ‫אנחנו עושים כל מה שביכולתנו.‬
‫תודה רבה שהבאת אותי לכאן.‬
‫על לא דבר.‬ ‫-אני ממש אסירת תודה.‬
‫אנחנו זקוקים רק למישהו שירצה לדבר איתנו‬
‫ולמסור לנו מידע שבעזרתו נוכל להתקדם.‬
‫לא אפסיק עד שנפתור את התעלומה ומישהו...‬
‫ייתן את הדין על מה שקרה לאנטוניו.‬
‫זה כל כך קשה למשפחות.‬ ‫קשה לי להעלות בדעתי עד כמה זה נורא,‬
‫לא רק לאבד מישהו, אלא לא לדעת מה קרה.‬
‫אבל מאחר שראיתי מקרים רבים כל כך,‬ ‫אני יודעת שאפילו כאשר מוצאים גופה...‬
‫בכמה מקרים זה גורם להקלה.‬
‫זה ביטוי שמשתמשים בו‬ ‫יותר מדי, אך זו מעין סגירת מעגל.‬
‫לדעתי, הכול אפשרי. התיק הזה יישאר פתוח.‬
‫אני מקווה שנצליח לגלות מה קרה.‬ ‫אנחנו לא נרים ידיים לעולם.‬
‫אני יכול להבין מדוע האימא‬ ‫תרצה שהחקירה הזאת תימשך.‬
‫במקומה, גם אני הייתי רוצה שיחקרו את זה‬
‫לפני שאשלים עם זה שמדובר במשהו אחר,‬
‫שאולי קרתה לו תאונה,‬ ‫או שזו הייתה התאבדות, וכיוצא בזה.‬
‫אני די בטוח שאם אנשים מצאו‬ ‫למעלה מ-20 כפות רגליים מאז שנת 2007,‬
‫הדבר יימשך בעתיד.‬ ‫אני לא רואה סיבה לכך שזה ישתנה.‬
‫כסנגור אני מעלה‬ ‫את כל התאוריות שאני יכול להעלות‬
‫באשר לסיבה שכפות רגליים נשטפות אל החוף.‬
‫בסופו של דבר, אנו נותרים‬ ‫עם אי הסבירות הסטטיסטית,‬
‫ש-21 כפות רגליים נמצאו‬ ‫באזור המסוים הזה, בפרק זמן מסוים.‬
‫אי אפשר פשוט להתעלם מזה,‬ ‫כי זה לא נוח, ולהעמיד פנים שזה טבעי.‬
‫משהו קורה כאן.‬
‫הסיבה לכך שכפות רגליים‬ ‫נשטפות אל חופי ים סייליש עדיין אינה ידועה,‬
‫והמשפחות מוסיפות לחפש‬ ‫תשובות בקשר ליקיריהן.‬
‫אך האם האמת תתגלה אי פעם?‬
‫אני לא אפסיק.‬
‫- אם יש לכם מידע‬ ‫בקשר להיעלמותו של אנטוניו ניל -‬
‫- אנא התקשרו לקו פניות הציבור‬ ‫במשרד השריף של מחוז סנוהומיש -‬
‫- במספר הטלפון 388-3845 (425) -‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬