Якого біса?
Сюди! Отак!
Так завжди було й так завжди буде.
ТВОЯ ПЕРША ОСТАННЯ БРЕХНЯ ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ГАРЛАНА КОБЕНА
СЬОГОДЕННЯ
Не плач над труною, мене там немає
Я вітер могутній, гаї я хитаю
Я дощик, обличчя твоє омиваю
Я квітка весняна, що ґрунт пробиває
Струмок я гірський, що дзюрчить, наче грає
Коли я піду хоч долиною
смертної темряви, то не буду боятися злого.
Твоє жезло й Твій посох, вони мене втішать.
Ми віддаємо нашого брата землі.
Земля до землі,
попіл до попелу,
прах до праху.
Джо Беркетт.
-Мая Стерн. -Військова?
Ні. Просто гарний костюм.
Я теж. Наче пінгвін.
Дуже переконливо.
Тож оскільки ми разом на цій абсурдній благодійній вечірці,
дозволите вас пригостити?
-З безкоштовного бару? -Беріть усе. Я пригощаю.
Попереджаю,
через 11 годин у мене літак — повертатимуся на базу.
Тоді скористаймося наявним часом якомога ефективніше,
капітанко.
Ні! Джо!
Джо!
Ходімо, сонце.
-Ти в нормі? -Так, дякую, Шейне.
-Детективе Кірс. -Має, яка смакота.
Що це? Воловани?
Ви поїсти прийшли? Чи сказати, хто вбив мого чоловіка?
Мене запросила матір Джо.
Очікувала більшого від психіатрині.
Не сьогодні, але є одна річ, яку я хотів би дізнатися.
Я дала вам уже три свідчення, а ви й близько не впіймали злочинців.
У вас шнурок розв'язаний.
Навіщо ви запросили детектива?
Хотіла показати, ким був Джо.
Що його цінували.
Що сестра й брати любили його.
Що він виріс у цьому великому домі,
де й провів своє дитинство.
Як ти?
Тужу.
Я втратила кохання життя.
Це я тужу.
А ти відчуваєш ще дещо.
Усе добре.
Не хочу діставати, але тобі варто звернутися по допомогу.
Тобі зараз дуже важко. Спочатку ти втратила сестру.
А тепер Джо.
А ще ці армійські справи.
Піду краще до гостей.
-Хто запропонував співати гімни? -А як ти гадаєш?
Я разів десять казала зіграти The Doors,
Nirvana.
Nirvana? На похоронах?
-Знаєш, скільки вони витратили? -Кажи.
-Труна вийшла дорожчою за твоє авто. -Це не показник.
Я не хочу покидати тебе.
Я переживу.
Слухай, я знаю, що ти так думаєш,
але навіть о третій ночі,
якщо захочеш поговорити, звертайся.
О, дещо згадала.
-У мене є дещо. -Так?
Це…
цифрова фоторамка.
Вона прокручує фото вашої сім'ї.
Гаразд.
Я вже завантажила деякі фото тебе, Джо, Лілі й інших родичів.
Але це ще не все.
Готова?
-Хочеш ще раз побачити цей крутий рух? -Годі.
А ти можеш. Його вже зняла прихована камера,
яка записує, коли фіксує рух.
Навіщо мені прихована камера?
Щоб ти могла наглядати за Лілі, коли не поряд із нею.
-Коли вона з Ізабеллою? -Саме так. Для цього й подарувала.
Знаю, Ізабелла хороша,
але перестраховка не завадить.
Іво, її сім'я й родина Джо дуже давно знайомі.
Що ж, поставлю в дитячій кімнаті.
-Привіт. -Вітаю.
-Готовий до наступного уроку? -Швидше б почати.
Гаразд, сьогодні ти злітатимеш.
Добре?
Поверни трошки ліворуч.
Добре, зараз.
Чудово.
Так. Очі на лінію горизонту.
Яка жахлива подряпина на лікті.
-Так навчають військову поліцію? -Я цілився в лікоть.
Спробуєш?
Ні. Не хочу соромити тебе.
Давно повернулася на роботу?
-Три дні тому. -Ага.
-Що? -Нічого.
А що я маю робити?
Розглядати стіну вдома?
Ні, але, знаєш…
А Лілі?
Шейне, це мої почуття.
-Хочу трохи забутися. -Добре.
Ми тут із друзями говорили…
-І що? -Можна нам прийти на вихідних?
Нічого такого. Вип'ємо трошки.
То мені зарано повертатися на роботу,
але пити нормально?
Агов?
Матусю!
Привіт! Хороша дівчинка.
-Привіт. Усе було добре? -Привіт, Має.
Авжеж. Нам було весело, правда, Лілі? Так?
Ми зробили…
-Янголів. -Так.
Зробили янголів?
-Покажеш мамі? -Ходімо.
Ходімо зі мною.
Біжи. Я скоро буду.
-Вона говорила про рай, тож я… -Нічого. Усе добре.
Слухай, можеш іти.
Усе добре. Я подивлюся на гарних янголят.
Побачимося.
Розумна дівчинка!
Овва, покажи.
-Я перемагаю. -Молодець, доню.
Готова…
Овва.
Так, Лілі.
Так, сніданок. Сідай сюди.
Сідай на свій стілець.
Молодець. Ось.
Привіт, Джудіт. Слухайте, я біжу на роботу.
Я передзвоню, добре?
Не хочеш приїхати з Лілі до Фарнвуда на вихідних?
Дякую,
але ні. У мене зустріч із друзями.
Вона довгенько була тут, поки тебе не було.
Ти не звикла постійно бути мамою,
але дітям потрібен нагляд.
Я знаю.
Слухайте, я передзвоню пізніше й домовимося.
Добре. Так. Передзвони.
Я хочу як краще для Лілі.
Що ж, бувайте.
Неймовірно.
Лілі.
-Ти бачила тата? -Татко.
Ти бачила його, коли мене не було?
Він прийшов, обійняв тебе й посадив до себе на коліно?
Гаразд. Гаразд, мама дуркує. Вибач.
Зараза.
Пані Беркетт?
Можемо поговорити?
-Зараз? -Так.
Покажу дещо.
Що це?
Це камера.
-Записуєте мене? -Дивись.
-Ви шпигуєте? -Так, просто дивись.
-Як це пояснити? -Не розумію, про що ви.
Ти ж бачила цього чоловіка. Бачила, хто це?
-Хто? -Що значить хто?
-Це ж Джо! Як таке можливо? -Ви мене лякаєте!
Дивись. Це сраний Джо.
-Він же помер. -Мені боляче.
Він помер, а тепер він на записі в час, коли ти була вдома.
Матусю!
Усе гаразд, сонце. Повертайся й дивися мультик.
Усе добре. Усе гаразд.
Хочу відповідей.
Я хочу попити.
Ай! Бляха!
Що, у біса, сталося?
Бризнули перцевим спреєм.
-Перцевим спреєм? -Нянька бризнула.
Ви серйозно?
Ні, я талановита комікиня.
Публіку завжди розігріває жарт про няньку.
Має, це ж кримінал.
Боже.
Ви в нормі?
Що призвело до цього?
Я побачила дещо на камері й запитала її про це.
І що ви побачили?
-Це божевілля. -А ви скажіть.
Зникла.
-Зникла? -Карта пам'яті.
-Гаразд. -Вона, певно, забрала її.
-Після того, як бризнула у вас? -Так.
І що там було?
Джо.
Джо. То це було…
-Це був старий запис. -Ні. Учорашній.
Це ж неможливо.
Він був у зеленій сорочці. Якої немає в його шухляді. Як і взуття.
Ви впевнені, що це був Джо, Має?
Він пішов до Лілі, і вона його обійняла.
Питали в Лілі?
Сказала, що його не було.
Розумієте…
-Туга може впливати на вас. -Це не туга.
-Вибачте. -Усе добре.
Зі мною все добре. Просто…
-Гаразд. -Хочете запитати мене дещо?
Якщо можна.
Дякую.
У вашій першій заяві в ніч нападу
ви сказали, що двоє молодиків у масках приїхали в парк на кросових мотоциклах.
Так.
А тоді вони зупинилися перед вами
й хотіли вхопити вашу сумочку.
Правильно.
Так, а тоді…
А тоді ви сказали…
Я чинила опір. Почалася бійка.
Один із них тримав мою сумочку, він не відпускав, і мене штовхнули.
Я впала.
Вони вимагали в Джо його гаманець, а він не віддав.
А тоді ніби нізвідки один із них
дістав пістолет.
Я хотіла покликати когось.
Але перш ніж я змогла…
Коли я добігла до Джо,
він уже лежав.
Він помирав.
Джо!
Окрім детального опису підозрюваних,
ви ще пригадали, що молодик у кросівках «Найкі»
мав із собою «Глок 17» калібром дев'ять мм.
Це вражає.
Така точність.
Мені видавали такий у відрядженні.
Сумуєте за армією?
Я любила бій.
Адреналін. Страх.
Це затягує.
Але зараз усе скінчено.
Як ви знаєте, хоч ми й не знайшли саму зброю,
ми дістали три кулі з тіла вашого чоловіка.
І три гільзи якраз підходили під «Глок 17».
У вас зараз є зброя, Має?
Так.
Вона в домі?
Вона отут.
Її тут ніхто не дістане. Особливо Лілі.
Як це відкрити?
Відбитком.
Овва.
Оце так колекція. До цього ще хтось має доступ?
Ні. Ну, ще Джо мав.
Що це?
Це старе.
Він не стріляє.
-«Глок 17»? -Так.
Це єдиний ваш пістолет?
Так. Єдиний.
І його зняли з реєстрації.
Як ви й самі знаєте.
Перестанемо грати в ігри, і скажете, чого вам?
Має, я хочу
провести експертизу. Ходімо.
-Думаєте, я вбила чоловіка? -Ні, Має.
Ви його поховали. Я був там.
Тож його не було на камері.
Привіт.
Привіт, кицю. Як твій день?
Усе добре. Ну, це я так кажу.
Шестирічний малий сказав «залупа».
Тож дзвонила батькам.
-І вони залупалися? -Не те слово.
Ти приготувала свої танцювальні туфлі?
Авжеж.
Не забудь. О шостій вечора.
Так? Ноги разом, пів кроку вбік, ноги разом. Пам'ятаєш?
Люблю тебе.
І я тебе. Бувай.
На 14:25 у нас засідання ради.
Це є в щоденнику.
Яка радість.
Перепрошую.
Невістка.
Передумала?
Ні.
Хочу спитати дещо про Джо.
Що?
Коли ви ходили побачити його,
щоб упізнати його тіло…
Так?
Яким він був?
І навіщо таке питати?
«Яким він був?» Це що за запитання?
Бо я не бачила його тіла.
Має, будь ласка. Подумай про похід до психолога.
У мене є чудові колеги в клініці. Спеціалізуються на таких випадках.
Мені не потрібна допомога.
Просто скажіть, який він був на вигляд.
-Має, не соромно просити про допомогу. -Джудіт.
Він був таким, яким і був.
Гарним.
Але то лише тіло.
Усе, що робило його тим Джо,
зникло.
ЦЕНТРАЛЬНИЙ ВІДДІЛОК ПОЛІЦІЇ ВІНХЕРСТА
-Гаразд, дякую. -Добре, друже.
Так. Гаразд. Так.
Бувай. Добре. Дякую. Так.
Боже.
ЦЕ СТАЛОСЯ ЗНОВУ
Кіт?
Так, нізвідки. Він вискочив, я завернув.
І ось я вже влітаю в паркан.
-Ти в нормі? -Так. Ні подряпини. А от машині гірше.
-Можна заміну? -Найімовірніше, так.
Але, Самі, спитаю прямо.
Так, Пем.
У тебе були проблеми.
Знаю, ти поборов їх, але ми всі можемо…
Тисяча двісті сімдесят вісім днів без алкоголю.
Скільки це? Понад три з половиною роки.
-У тебе весілля. -І?
Годі тобі, Самі. Упевнений, що весілля не навіює
неприємні спогади про події минулого?
Це був кіт.
Це було випадково.
Це все був дуже дивний випадок.
Гаразд, добре.
-Ставлю тобі напарника на справу Беркетта. -Ні. Не треба.
Марті Макгрегор. Молодий, розумний,
має чого повчитися в старших.
То мене няньчитиме дитина?
Це не няньчення.
Це захист від котів.
Боже, це так круто.
Я капець який радий…
Ми станемо чудовою командою.
-Боже. -А ви заряджені на співпрацю?
Так. Зараз вистрілю від захвату.
Пам'ятник Маргариті.
Тут стався напад. Знаєш, ким була Маргарита?
-Художницею? -Ні.
Королевою Данії, Норвегії і Швеції у 14-му сторіччі.
Ти, певно, думаєш,
навіщо ставити їй пам'ятник
у британському парку?
Так, чому?
А чорт знає.
Але він є.
І тут Джо Беркетта вбили вночі 12-го числа.
У нас є лише свідчення дружини.
Ходімо.
Знаєш, що вона пішла з армії за неоднозначних обставин?
Так. Хтось здав якусь інформацію.
-Так. -Так.
Вона вбила цивільних. Інформатор Корі злив деталі.
-Люди хотіли посадити її. Пам'ятаю. -Так.
Так, а тоді…
А сьогодні вона заявила, що бачила мертвого чоловіка.
-Що? -Так.
Добрий я сказав,
що це через тугу.
Вона втратила сестру й чоловіка за короткий час,
а тепер у неї галюцинації.
А цинічний я вважає,
якщо це зробила вона, вона намагається вдати, що божеволіє,
щоб її визнали психічно нездоровою.
У неї є мотив?
Ну, виходить так, що мотив не завжди зрозумілий.
-Треба копати. -Так.
-Шукати причини. -Гаразд.
Багата родина. Ну, «Беркетт Глобал Ентерпрайзес». Дзиньк!
-У неї великий спадок? -Страхова виплата.
Але більшість грошей відійде її доньці,
та це було узгоджено дуже давно.
Ну, то, може, усе так, як вона каже.
Підлітки на мотоциклах.
Так. Еге ж.
Тож потрібна балістична експертиза її пістолета.
Так.
Гаразд. Займуся цим.
Так. І поки цим займаєшся, запитай про кулі.
Я просив перевірити,
чи пістолет убивці фігурує в інших випадках.
-Балістика, кулі. Так, капітане. -Агов.
Більше так не роби.
Гаразд.
Що це таке?
Це шоколад, сироватковий протеїн, шпинат та трохи банана.
Хотіли трохи?
-Тобі вже… -Так, уже час. Добре.
-Побачимося… -Так.
Це капець.
ІЗАБЕЛЛА
Ви зателефонували Ізабеллі. Будь ласка, залиште повідомлення.
Передзвони Чарлі.
ЧАРЛІ (САДІВНИК У ФАРНВУДІ)
-Алло? -Чарлі, це Мая.
Ти не бачив десь Ізабеллу?
Так, десь нещодавно повернулася.
-Гадаю, вона десь на території. -Добре. Дякую.
Ходімо.
Так.
-Привіт, Лілі. Привіт, тітко Має. -Привіт, Дене. Давно тебе не бачили.
-Вибачте, тітко Має. -Тато вдома?
-Так, заходьте. -Ходімо.
Агов.
Ось так. Пошукай Еббі.
Лілі! Привіт.
Як завжди неймовірна.
КЛЕР ВОЛКЕР, 1983–2022 ВІЧНА ПАМ'ЯТЬ.
-Едді. -Так.
Не подивишся за Лілі годинку? Маю де з ким поговорити.
Так, не проти.
-Тітко Має! -Еббі!
Я прийду до тебе десь на другий тайм.
-Не змушуйте себе. -А я хочу.
-Як доїдеш? -А ти як думаєш?
У тебе пиво в руці.
Це лише одна банка.
Я не п'ю за кермом. Це лише одна банка.
Едді.
Досить уже того, що діти живуть у будинку, де вбили їхню маму.
Ці коробки…
дозволь їх вивезти.
-Сам вивезу. -Ти давно так кажеш.
Може, зрозумієш, коли почнеш викидати речі Джо.
Тепер розумієш мене, так?
Прошу, дозволь допомогти.
-Моя дружина, мої проблеми. -Це моя сестра, Едді.
Це трохи важливіше за шлюб.
Знаю, мене не було з нею поруч.
Але ти рятувала світ?
Вона була проти твоїх відряджень.
Вона хвилювалася, що кожен сраний конфлікт міг стати твоїм останнім,
що одного дня їй повідомлять саме про це.
Але вийшло навпаки.
Привіт.
-Вітаю. -Чому ви у Фарнвуді?
Говорив із Джудіт. Що там із нянькою?
Так.
Ну, я хочу поговорити про це з Ізабелою.
І що питатимете?
Чи вона бачила Джо.
-Чому забрала карту. -Годі вам.
Я все розумію.
Може, я божеволію.
Але вона бачила те, що і я.
А тепер не говорить зі мною.
-Поїхати з вами? -Ні, дякую.
Гаразд, обережніше там.
Він помер, Має.
Джо.
Ви це знаєте.
До зустрічі.
Ізабелло, це Мая.
Ти мені відчиниш?
Будь ласка. Треба поговорити про Джо.
Я знаю, що ти там.
Ізабелло!
Я бачу твої ноги.
Вибач, що схопила тебе. Я панікувала.
Будь ласка, відчини двері.
НЕ РОЗУМІЮ, ЩО ВІДБУВАЄТЬСЯ. ЦЕ ТУРБУЄ. ПОТІМ БІЛЬШЕ РОЗПОВІМ.
Привіт.
Що це?
Мені змінили машину. Не знаю, чому.
Вона жахлива.
Машина як машина.
Вона зелена.
Схожа на Керміта. На його блювоту.
Можеш після танців пішки повертатися.
-Так і буде. -Добре.
От і піду.
Чудово.
-Усе. -Яке розчарування.
-Вибачте. Я не знаю. -Я пізно закриваюсь.
-Усе гаразд. -Це було чудово.
-Ви знаєте… -Так.
-Соромиш мене. -Так.
Це було погано.
Потягнулися.
Два, три, чотири. Плавно.
Стоп.
Перепрошую.
Вибачте.
Коли весілля?
Годі. Не смійся.
-Через чотири тижні. -Так.
У нас ще купа роботи.
Годі, будь ласка.
Вибачте.
Не віддавай м'яча. Наздоганяй. Швидше. Ну ж бо.
Рухайся.
-Уперед, Еббі! Уперед! -Уяви, що це пончик, Еббі.
Це тебе розворушить. Моя бабця грає краще.
Рухайтеся. Швидше, віслючки! Швидше! Спілкуйтеся! Ну ж бо!
Не віддавайте м'яча!
Наздоганяй! Швидше. Ну ж бо!
Ну ж бо!
Еббі, борися за м'яч!
Жахливо.
Суддя! П'ятий номер.
Еббі, з поля.
З поля!
Жахливо.
Жалюгідно.
Зав'яжи трохи з випічкою. Ага? Жирок заважає.
-Тренере! -У мене гра тут.
Так, я Мая Стерн. Я тітка Еббі.
-Має, не треба. -Я знаю вас, капітанко.
-Я з вами розмовляю. -Що?
Це ж діти. Я колишня військова, і в мене старші сержанти так не говорили.
-Вони ганьбляться. -А не ви?
Не можна так із дітьми.
Ви хто взагалі? Я — переможець.
-Боже мій. -Вам все райдуги і єдинороги?
Віддайте її на малювання. Не заважайте працювати.
Так, добре. Грубіяне.
-Нехай. -Так.
-Поверніться. -Забирайтеся.
Я сказала поверніться!
Хвойдо!
-Ах ти… -Ну ж бо.
Дай привід укласти тебе.
Уперед.
-Ти не варта цього. -Так і подумала.
-Бувайте. -Іди до біса.
Прокидайтеся!
Усе гаразд?
Так? Не хвилюйся. Ходімо.
Має.
-Зачекай у машині, будь ласка. -Ну от.
-Не підходь до моїх дітей. -Годі тобі. Він цькував її.
Я не лише про це.
-Ти не розумієш? -Ні. Звичайно, ні.
Армія. Той інцидент?
Потім Клер, тепер Джо.
Смерть переслідує тебе, Має.
Ти точно лише банку випив?
Думаєш, мене не підкосила смерть сестри?
Мене навіть поруч не було, Едді. Це її діти.
-Усе, що лишилося від неї. -Не підходь.
-Я не можу! -Не наближайся, бляха!
Сідай у машину!
Гівнюк.
Я поговорила із Шерон про сукню.
Вона сказала, що цього малюка буде видно,
але пообіцяла зробити,
не знаю, якийсь рюш, який прикриє його.
Але всі гості знають, що ти вагітна…
Це наше весілля, Самі.
Я хочу бути рум'яною нареченою, а не жінкою, що поспішає зіграти весілля,
бо ти не встиг витягнути.
Так.
Агов?
Що таке?
Вибач, я просто…
Убивство не дає спокою.
А ще мені дали партнера.
Це погано?
Так.
Він малий і за ЗСЖ.
Duran Duran заграли на радіо. Він їх не знав.
-Який мерзотник. -Ні-ні.
Ніколи не чув про Duran Duran?
Я не кажу, що він має любити їх чи знати пісні напам'ять,
але він навіть не чув про них.
Я погоджуюся. Його варто негайно звільнити.
Ходи сюди, мій великий дурнику.
Слухай.
Це робота, Самі.
Важлива робота, але все ж робота.
Так. Ага.
Іди сюди.
Йой.
Два, дякую.
-Повторити? -Так.
ТОЙ МАЛИЙ
Так, ні. Я казав йому.
Алло?
Це Марті. Я надіслав висновок із балістики куль,
які знайшли в тілі Джо Беркетта. Отримали?
БАЛІСТИЧНА ЕКСПЕРТИЗА
Так, отримав.
Так. Ви не повірите своїм очам.
РЕЗУЛЬТАТИ ЕКСПЕРТИЗИ
КУЛІ ПІДХОДЯТЬ ДО 9-МІЛІМЕТРОВОГО «ГЛОКА 17»
-Хто хоче хот-доги? -Шейн, узяла тобі одну.
Пригощайся. І ти, Боно.
-Дякую. -Коли наступне відрядження?
-Через два тижні. -Два тижні?
-Дуже скоро. -Так.
Я радий, що ти не повертаєшся.
Хоча якби не ти, Бена б тут не було.
Не знаю, чи це плюс.
-О! -Ні!
-Знаю, що ти зробиш. -Ні? Так!
-Ні! Шейне! -Тост!
Та заради Бога!
-Ходіть сюди. -Не люблю це.
-Має. -Ні.
Так. Я хотів подякувати тобі
що запросила жменьку дегенератів до свого скромного палацу, так?
Гадаю, я говоритиму за всіх, коли скажу,
що ми скучили за тобою.
-Дякую. -Хіба не так?
Так.
Ну, тримайся.
-Та годі вже! -Добре.
За Маю, найкращу пілотку гелікоптера, з якою я коли-небудь літав. За капітанку.
-За Маю! -Сядь.
І за маленьку нестримну Лілі!
-Будьмо. -Будьмо, друже.
-Будьмо. -Усе добре?
-Годі. -Що?
Поводишся, як із вдовою.
Не хочу засмучувати, але ти і є вдова.
Що зручно, бо тобі завжди видавали чорну уніформу.
Велика.
Знаю, це прозвучить дивно, Шейне.
Гадаю, що він увижається мені.
Звична справа.
У людей часто таке.
Коли втрачаєш когось, це…
Не знаю. Ніби ти хочеш, щоб вони були поруч.
Так.
Зараз буде дещо ще більш божевільне.
Йой.
-Гадаю, мене переслідують. -Хто?
Не знаю.
Я двічі бачила ту саму машину.
Я записала номер. Червоний «Фольксваген».
Номер «EJ72 VMX».
Зможеш знайти власника?
-Незаконно. -Але можеш.
Так, надішли мені.
Дякую.
-Свекруха. -Щасти.
Алло?
Що сталося? Ізабелла каже, що більше не працюватиме на тебе.
Вона зараз тут.
Не відпускайте її. Я зараз приїду. Затримайте її.
-Шейне. -Лілі за мною?
-Так. -Зрозумів.
-Луко. -Ти напала на неї.
Ізабелло! Куди ти поділа карту пам'яті?
-Вона тебе боїться. -Пропусти, присягаюся…
-Залиш її. -Я хочу поговорити з нею про Джо.
-Залиш її. -Вона бризнула в мене!
Ізабелло!
Ти не втечеш від цього!
Чому ви відпустили її?
А що мені, у заручниках її тримати?
Нам потрібно було поговорити.
Вона каже, що ти побила її.
-Я не била її. -Ти схопила її?
-Так. -То яка різниця, Має?
-Навіщо ти так? -Чому вона приходила?
Наша родина купу років наймає членів її родини.
-Так було задовго до тебе. -Ви вірите їй?
Мій шлюб із вашим сином грає роль?
А грає роль те, що я матір вашої онуки?
Ти шпигувала за нею.
А казала, що я бачила?
-Ні. -Ні.
Я бачила Джо.
Я бачила Джо, Джудіт.
Джо?
На камері.
Не знаю, як, але бачила.
Дайте відповідь.
Як може мертва людина з'явитися на записі?
Як вона може обіймати власну доньку?
Годі. Припини.
Це неможливо.
Ти хотіла побачити його,
тож і побачила.
-А тоді почала звинувачувати Ізабеллу. -Це не галюцинація. Він був там.
Має, це твоя підсвідомість.
Бляха, не аналізуйте мене.
-Прошу не лаятися. -Я знаю, що бачила.
Мого сина, якого ми ховали?
Я скажу правду, Має. Ти мене непокоїш.
Усі події, які ти пережила за кордоном.
-Я в нормі. -Ти не приділяла їм уваги.
-Кажете, я божеволію? -Кажу, що не приділяла їм уваги.
Як і скандалу після.
І якщо вже казати всю правду,
то я не впевнена, що ти в стані доглядати за донькою.
Не смійте сумніватися в моїх материнських здібностях.
Я бачила його.
І я не божевільна.
Ти любила його, Має?
Що?
Просте питання. Ти любила мого сина?
Звісно, так.
Бо я всім серцем любила.
Але іноді, коли ви були разом…
Я кохала його!
І якщо вже на чистоту…
Мені було цікаво,
чи не нашіптував йому хтось,
тихим голоском:
«Чи підходить вона,
ця простачка?
Чи дійсно вона підходить моєму особливому хлопчику?»
Бо я не така, як ви.
Правда ж?
І ніколи не стану такою.
Гаразд, заходьте.
Привіт.
У нас тут невеличкий пікнік.
Має, щодо дев'ятиміліметрових куль, що ми дістали з тіла вашого чоловіка.
Ми провели експертизу, чи проходять кулі
по нашій базі даних.
І вони співпали?
Так.
З пістолета, з якого вбили вашого чоловіка,
убили й вашу сестру —
Клер Волкер.
КЛЕР ВОЛКЕР, 1983–2022 ВІЧНА ПАМ'ЯТЬ.
КЛЕР
ПРИХОВАНА КАМЕРА
УПЕВНЕНІ, ЩО ХОЧЕТЕ ВИДАЛИТИ? ВИДАЛИТИ
ДЖОЗЕФ БЕРКЕТТ 1978–2023
ЕНДРЮ БЕРКЕТТ 1979–1996
Переклад субтитрів: Дмитро Коваль