Хто запросив усіх цих людей?
Я кохаю тебе.
Ні хвилини спокою.
Швидше!
Допоможіть!
-Що сталося? -Роббі.
Він стежить за мною.
Дарма я дала тобі цю камеру.
Не зарано лити туди шот віскі?
Іво, розповідай.
Боже.
-Я облажалася. -Чому?
Я не могла заснути.
Діти були на ночівлі в друзів, тож я встала рано,
і я…
Я перевірила пошту, а там…
Так.
Дивись.
Якого біса?
Це Бенджамін.
Ми познайомились у мережі. Роббі прислав мені ці фото.
Він скористався тією самою камерою, що я тобі подарувала.
Знаю, Роббі не завжди був хорошим,
особливо після його вибриків після розлучення…
Але я ніколи не думала, що він зробить щось настільки бридке.
Певно, він зламав Wi-Fi, щоб підключитися до камери.
Має, мені шкода.
Це мало захистити вас з Лілі, а не навпаки.
То камеру можна зламати.
Якщо так можна,
то може хтось на неї щось завантажити?
Наприклад відео?
Чекай, яке відео? Щось сталося?
Я бачила Джо.
-Усе добре. Я сама. -Ні. Я допоможу.
-Не варто. -Я сам покладу.
-Дякую. Бувай. -Дякую.
-Агов, привіт. -А ти рано.
-Я думав, що будуть затори, але… -Добре.
Вітаю.
-Так… -Тож…
Марті — Моллі, Моллі — Марті.
-Вітаю. Нарешті зустрілись. -Вітаю.
-Я багато про тебе чула. -Так? Лише добре, сподіваюсь?
Боже, яка краса.
-І будинок у вас гарний. -Оце нахвалив. Так.
Чому ти жалієшся?
-Не знаю. -Він милий. Клас.
-Не впевнений. Так, нехай буде. -Так.
-Сонце, поквапся. -Так, звісно. Вибач.
Допомогти?
-Не варто. Усе під контролем. -Він упорається.
Він розповідав, що сьогодні буде?
Так, так.
Спробую поводитися якнайкраще. Ти одружений?
Я? Ні. Поки не світить.
Так, гадаю, я не так щось зрозумів. Що буде сьогодні?
Так. Він тягне мене до якогось крутого флориста, щоб обрати квіти на весілля.
-Ага. -Так.
-А ти про що подумав? -Ходімо вже.
-Він же зарано прийшов. -Ходімо.
Радий зустрічі. Заходь ще.
Так, гарно. Він не прийде. І не їж соус чилі. Дякую.
-Гаразд. -Бувай.
Вона класна. Не ваша категорія.
Ви сьогодні сказали їй про результати тесту, правда ж?
-Ходімо. -Чому ви не…
Боже. Вона не знає, що ви хворий?
Усе не так просто.
Не так просто? Ви скоро до вівтаря підете. Скажіть їй.
Добре, скажу, щойно з'ясую ситуацію.
І, Марті, це взагалі тебе не стосується.
-Ясно. -Добре.
Треба поговорити з Маєю Стерн про малого й мотоцикл.
А тоді дізнатися, чому Едді Волкер брехав про алібі. Ясно?
Добре.
Це просто безглуздо.
Ні, якщо хтось хоче заплутати мене.
Це доволі ефективний спосіб психологічного тиску.
Так, але кому потрібно таке робити?
Забудьмо на хвильку про Джо. Що нам робити з Роббі?
Так, позбутися фоторамок.
Я перешлю лист своєму адвокату. Не знаю, що ще можна зробити.
-Можеш лишитися тут. -Ні, у мене й свій дім є.
Я не дозволю зламати себе одним листом.
Ну, якщо щось буде потрібно, телефонуй.
Добре?
А ти?
Якщо Wi-Fi зламали,
що робитимеш?
«МОЄ ДНК» НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
-ЗУСТРІНЕМОСЯ? -ТАК, ДЕ Й КОЛИ?
-Привіт. -Привіт.
Іду до Альфі. Хтось писав з того ДНК сайту?
Ні. Поки ні.
Це дядько Шейн, так?
-Кого покличете? -Вона не бачила «Мисливців за привидами».
-Ні? -Ні. Не сподобалося.
Добре.
Що ж, пошукаємо гремлінів у кабелях.
Дякую.
Іва дала тобі цю штуку, так?
Іва точно не винна. Я довіряю їй, як і тобі.
Але якщо камеру можна зламати…
Тоді…
тому, хто це зробив, можна було сюди й не заходити.
Так.
Щойно твій список підозрюваних розширився.
Я вже й так параноїчка.
Гадаю, доктор Ву міг би допомогти.
Я говорила з ним. Різниці не побачила.
-Що ж… -Що?
-Усе чисто. -Ага.
Нічого не встановлено.
Я шукав приховані мікрофони й усе таке.
Твій дім, камера, Wi-Fi логи — усе ніби чисто.
Лише ти, як і завжди, часто використовуєш Wi-Fi з телефону.
Ніяких змін налаштувань чи дивних IP адрес…
-Зачекай десять хвилин. -Добре.
То ви заарештували когось,
але його імені чомусь назвати не можете.
А потім ви його відпустили. Чудово.
Такого прогресу й очікувала.
Просто подумав, що ви хотіли б знати.
А ще…
Погляньте на оце.
Упізнаєте його?
-Це міг бути один з мотоциклістів у парку? -Може бути, а може й не бути.
Неймовірно.
Було темно. У них були маски.
Міг бути й він. Не впевнена.
Варто спробувати.
І ще дещо. Вам щось відомо про те, що Беркетти
спонсорують футбольний клуб «Пуми Вінхерста».
Це так Джо показував, що він хороший дядечко.
-Це команда моєї племінниці. -Ага.
-Можна? -Ой.
-Ви в нормі? -Так.
-Усе добре. Як по нотах. -Так?
Я просто…
Триматиму в курсі.
Так, просто брязкай.
-Гей. Усе добре? -Так.
Треба провітритися, бо ти здурієш.
Ми їдемо звідси. Ходімо, кошенятко.
Ми їдемо звідси. Зірка нам не потрібна.
Не потрібна.
-Гаразд? -Добре.
Ходімо. Розвіємося трохи.
Має, це Джудіт Беркетт.
Я розумію, ми погано розуміємося останнім часом,
але я сумую за онукою.
Я хочу побачити її. Не змушуй мене благати.
Передзвони мені.
Останній шматок.
-Простягни руку. -Мило.
Простягни руку отак.
-Діти не вдома? -Ні, вони…
Вони гуляють. А що таке?
Ми знаємо, що ви не були в спортзалі, коли вбили Джо Беркетта.
Покажи фото.
Фото зробили 12-го квітня о 20:50,
коли вбили Джо Беркетта. Ви казали, що були тоді в спортзалі.
Тож, Едді,
чому ви збрехали поліції під час розслідування вбивства?
Я не хотів брехати.
Того вечора я ходив у спортзал, але коли вийшов на парковку,
та жінка, вона…
почала фліртувати зі мною.
Я з 21 року не був самотнім, а тут раптом, ну, знаєте…
Її звати Саша, вона весела, розумна, ми одразу знайшли спільну мову.
А це буває нечасто.
-І тієї ночі її машина зламалася. -Двигун відмовив, щойно ви прийшли?
-Зараз усі такі. -Вона сама так сказала.
У неї зламалася машина. Я не міг її підвезти?
-Тоді вона покликала до себе. -Вона може підтвердити це?
Ні. Бо я не зайшов.
Я ледь поріг переступив.
Усе вже нагадувало про неї. Вона налила випити…
І я не зміг. Я все думав про Клер.
Я пішов і більше не говорив із нею.
Я їздив містом, заїхав у паб.
Варто було одразу сказати, але я не хотів, щоб діти дізналися
й не так усе зрозуміли.
Щоб ми могли підтвердити це, нам потрібні контакти Саші й назва пабу.
ВІЛЬНА СЬОГОДНІ? БІЛЯ СПОРТКОМПЛЕКСУ О 12?
ДОБРЕ, ПОБАЧИМОСЯ.
ВИБАЧ, СЬОГОДНІ НЕ ПРИЙДУ,
-Агов. -Привіт, Луї.
Вибач, мені треба бігти. У мене зустріч де з ким.
Це я тобі писав.
Я твій зведений брат.
Знаю, це дивно. Я не так уявляв цей момент.
Тобто? Цього не може бути. Ти працюєш у нашій команді.
Це був би божевільний збіг. Чи ти планував стежити за мною?
З'явилася вакансія в спорткомплексі, тож я…
-Боже. -Знаю, звучить жахливо.
Я боявся. Я не знав, як тобі сказати,
а ще я любив проводити час із твоєю мамою.
Вона розповіла мені про вас, але після її смерті
я не знав, як представитися, а потім тут з'явилася робота,
тож я вирішив побачитися.
Тобто ти проводив час з моєю мамою?
Отак.
Ми хотіли познайомитися. Спочатку зустрілися в кафе.
Тоді в школі, що було дивно.
Я б знала, якби вона говорила з тобою в школі.
Це не твоя школа. Це була якась престижна школа.
Вона казала, щоб я вдавав учня там.
-Нам навіть екскурсію провели. -Навіщо?
Не знаю. Було дивно.
Було так, ніби ми на якійсь таємній місії.
Я хотів розпитати більше, але тоді бачив її востаннє.
Її вбили наступного дня.
Бабусю.
Моє зайченятко, ось.
Сонце. Моя Лілі.
-Сонце. -Лілі.
-Так. -Лілі, сюди.
Піди пограйся у дитячу кімнату, а бабуся скоро підійде.
-Молодчинка. -Ходи, сонце.
Біжи. Розважайся.
-Я знала, що ти передумаєш. -Звісно, знали.
Саме тому за останньої нашої зустрічі ви дуже натякали, що я божеволію.
Я хвилювалася.
Ніхто не назвав би твою поведінку врівноваженою.
Я врівноважена, Джудіт.
Ти на межі. Проявляються всі класичні ознаки.
Відсторонення від близьких, проблеми зі сном, поганий догляд за собою.
Годі вже цих ігор розуму.
-Ігор розуму? -Так.
Я працюю психіатринею понад 40 років. Довше, ніж я в цій родині.
Ви не відправите мене в психлікарню, як Керолайн.
Ще заговорите про психіку, і ми з Лілі підемо звідси.
І не повернемося.
Приготую нам чаю.
Чудово.
Привіт, Еббі.
Тітко Має, привіт.
Не сердьтеся.
Я знайшла ще одного брата.
Що?
-Де? -Це трохи довга історія.
Боже мій.
І який він?
Ти в нормі?
Так, у нормі.
Але слухайте, схоже, мама робила щось дивне.
Він каже, що вони разом ходили в якусь круту школу,
удавали, що він хоче вступити. Говорили з директором,
їм провели екскурсію. А наступного дня її вбили.
-Це ж маячня якась, так? -Він знає назву школи?
Ні, лише що вона починається на «Ф». Фредерік чи Франк, щось таке.
Тітко Має?
Це щось вам каже?
Не впевнена. Тобі варто розповісти це тату.
Добре.
Розкажу. Бувай.
Добре. Бувай.
Керолайн?
Думала, ти в лікарні.
Керолайн.
Керолайн?
Франклін Біддл.
АКАДЕМІЯ ІМЕНІ ФРАНКЛІНА БІДДЛА
Сонце, гарно поводитимешся в бабусі?
-Так. Бабуся! -Так? Молодчинка.
Гаразд. Я залишу її. Пізніше заїду забрати.
Йой!
Сподіваюся, ти така ж, як твій тато.
Я знав, що мене всиновили.
Мама розповіла мені, коли я був ще малим. Ми завжди були лише вдвох.
І цього для мене достатньо. Я люблю маму.
Але я був надто цікавим.
Тож коли мені виповнилося 18, я здав тест ДНК
і одразу знайшов Клер на сайті.
Я тоді зрадів, бо мені було дуже цікаво.
Я досі нічого не знаю про батька.
Може, він і не хоче мене знати.
Без Клер я б і не знав, з чого почати пошуки.
Шкода, що знайшов її так пізно. Ми мало побули разом.
Чому не сказав поліції?
Що?
Ти сказав, що був з мамою перед її…
Її смертю.
Якщо так любив її, то чому не сказав нічого поліції?
Я не знав, що варто.
Її вбили грабіжники, так? Так у новинах сказали.
Я хотів зустрітися з тобою і Деніелом,
але я тоді думав, що то був не найкращий час з'явитися.
Не кажи Деніелу про це, гаразд?
І не пиши мені. Я маю все обдумати.
Я розумію.
Але…
може, погуляємо разом, коли обдумаєш все?
Бувай, Луї.
Чому не привів Моллі?
Вони щось довго. Що це означає?
Це нічого не означає.
То мене пустять?
На гуляння з нагоди десятиріччя Ебоні?
Я ще домовляюся. Доводиться вихваляти тебе.
Ага.
Як там надувні тварини?
Хоча, забудьмо про це зараз.
-Ти робиш дихальні вправи? -Так.
Так, тобі вже час. Я передзвоню.
Мені потрібно…
підготуватися.
Добре.
Знаю. Просто піди поки.
Подзвони.
-Самі? Готові? -Так?
Дегенеративний.
Схоже, ваш мозок працює не так, як треба.
Боюся, ваші симптоми прогресують у гірший бік.
МРТ і ЕЕГ показують, що у вас пошкоджений мозок.
І ми не змогли визначити…
Це я винен?
Через алкоголізм. Це я себе довів?
Зараз ми ще не можемо сказати точно.
Оскільки все розвивається не так, як ми очікували,
нам поки важко сказати,
з якою швидкістю все розвиватиметься.
Вибачте, що такі новини…
Самі.
Самі?
Так.
СВІТЛІЙ ПАМ'ЯТІ
ЕНДРЮ БЕРКЕТТ 1979–1996
ДИРЕКТОР ПАН ЛОКВУД
Агов?
І хто це в нас тут.
Дідько.
Боже.
Директоре, перепрошую, що увірвалася.
Я хотіла поговорити.
Зазвичай чекають на іншому боці дверей.
-Так, це моя провина. -Точно.
Щобільше, я сьогодні зайнятий
і не приймаю гостей, пані…
Беркетт. Я — невістка Джудіт Беркетт.
-Пам'ятаєте її? -Звісно.
Вона одна з наших найщедріших благодійниць.
Так. Вона передає вітання.
Рада зустрічі. Мая.
Невілл Локвуд.
Тож…
Ваш чоловік…
Джо. Джо Беркетт.
Я співчуваю вашій утраті.
Він був одним з наших найулюбленіших учнів.
Якщо ви хотіли, щоб ми якось ушанували смерть Джо…
Я тут з іншої причини.
Я хотіла запитати про панянку, на ім'я Клер Волкер.
Вона відвідувала вас із сином кілька місяців тому.
-Так, вибачте. До чого це? -Пам'ятаєте розмову з нею?
-Ні. -Спробуйте пригадати.
Пані Беркетт, я все ж директор
однієї з найпрестижніших шкіл країни.
Батьки ледь не б'ються, щоб їхні хлопці потрапили сюди.
Я бачуся з купою батьків щомісяця.
Клер не хотіла відправляти своїх дітей у якусь помпезну школу-інтернат.
Вона хотіла щось дізнатися.
І я впевнена, про що б вона не була, ви пам'ятаєте цю розмову.
На жаль, я не знаю, про що ви.
-Ви брешете. -Перепрошую?
Думаю, ви точно знаєте, про що я.
Клер була моєю сестрою. її вбили через день після розмови.
Тож що б ви їй не сказали,
що б вона там не хотіла дізнатися —
це стало причиною того, що її зараз немає вдома з дітьми.
-Маю попросити вас піти. -Поки не дасте відповідь, не піду.
Я не маю обов'язку задовольняти вашу цікавість, капітанко Стерн.
Так, я знаю, хто ви.
Нагадайте мені…
хіба не Беркетти оплатили вам будівництво наукового крила?
Ми з Джудіт дуже близькі.
Можу попросити її перестати робити внески.
Я хочу почути відповідь. І тоді просто піду.
Ваша сестра завітала минулого року.
Спочатку вона вдавала, що хоче забронювати місце для сина.
Але швидко почала ставити інші питання.
Про колишнього нашого учня.
Тео Мору.
У вас є контактні дані Тео Мори?
Мені дуже потрібно з ним зв'язатися.
Це було б складно.
Він помер ще учнем цієї школи понад 25 років тому.
Дивно, що ваш чоловік його не згадував.
Вони були друзями.
Так, цей букет схожий.
-Цей теж доволі гарний. -Так.
Ось і він.
Ходи сюди.
-Привіт. -Ти в нормі?
-Так. -Добре.
Я щойно казала Моллі, що не часто наречений дзвонить
домовитися про зустріч.
Що ж, добре, що ви обоє тут.
Коли ми говорили телефоном, у вас були конкретні…
Самі. Перепрошую. Самі?
Що сталося?
-Що таке? -Усе добре. Не чіпай.
Що таке?
Ти лякаєш мене. Будь ласка. Що сталося?
Не чіпай. Я маю тобі дещо сказати.
-Добре? -Добре.
-Не хочеш обирати квіти? -Ні. Хочу. Просто мені треба…
-Я маю тобі дещо сказати. -Добре.
Що там? Самі, ти мене лякаєш.
Будь ласка. Що?
Я не можу.
Вибач.
Як це не можеш? Самі!
Самі!
Як помер Тео?
Якщо скажу, що не дуже хочу розголошувати цю інформацію,
можу припустити, що ви знову почнете фінансовий шантаж?
Заради сім'ї хлопчика,
якщо я скажу, пообіцяйте, що не нікому не скажете.
Обіцяю.
-Тео помер від алкогольного отруєння. -Він випив смертельну дозу?
Футбольна команда перемогла.
Усі раділи та, звісно, хотіли відсвяткувати.
Вони пили.
Юнаки без нагляду дорослих.
Вони перегнули палицю.
Тео, певно, відокремився від групи.
Його знайшли наступного ранку.
Усіх це сильно шокувало.
Восьмого червня 1996-го року.
Восьмого червня…
Це було за шість тижнів до смерті Ендрю.
Ви не задумувалися, чому два учні померли за такий проміжок?
-Гадаєте, це збіг? -Ні.
Ні. Раніше я був учителем математики,
експертом з двовимірних даних, лінійної регресії й стандартного відхилення.
Що, гадаю я, дає мені краще розуміння законів теорії ймовірності.
Звісно, це не випадковість.
То що сталося?
Імовірність того, що смерть двох учнів елітної школи
для хлопців відокремлюватиме кілька місяців, дуже мала.
А що вони ще й з одного класу — ще менша.
А ще й з однієї футбольної команди — ну, це вже важко назвати збігом.
Але якщо додати фінальну змінну до рівняння,
можливість того, що це збіг, дорівнює нулю.
І що за змінна?
Тео Мора й Ендрю Беркетт були кращими друзями.
Думаєте, Ендрю вистрибнув через смерть Тео?
Так.
На цьому все?
Чи у вас є ще якісь гучні погрози?
Пам'ятаєте, хто ще з команди був на яхті?
-Ну, очевидно, що Ендрю й Джо. -Так.
Ще був Крістофер Свейн
і, мабуть, ще кілька хлопців з команди.
Пані Беркетт,
смерть Тео — трагедія,
а не містика.
Я розумію, що ви сильно тужите
й знаходите закономірності там, де насправді їх немає.
Тут, на фронті вищої освіти,
немає прихованих ворогів чи підступних планів.
Лише хлопчача вдача.
Залиште військові метафори філологам, гаразд?
Інакше ви схожі на ідіота.
ЕДДІ
-Едді, зараз не… -Ти знаєш, де Еббі?
Вона сказала, що пішла до друзів, а тепер не відповідає.
Деніел каже, що не знає.
Вона нещодавно дзвонила.
Казала, що робила?
Має, я її тато.
Вона вистежила сина Клер.
-Якого вона віддала на всиновлення. -Що?
Де? Як вона його знайшла?
-Слухай… -Ти сказала їм?
-Ні. Едді, найважливіше… -От паскуда.
ТЕО МОРА, ФРАНКЛІН БІДДЛ
СМЕРТЬ ТОПОВОГО НАПАДНИКА ТРАГІЧНА СМЕРТЬ СПОРТСМЕНА
ТРАГЕДІЯ
БАТЬКИ, ХАВ'ЄР І РАЇСА…
ХАВ'ЄР МОРА
Мора…
ХАВ'ЄР МОРА, ДОГЛЯД ЗА САДОМ
ВІНХЕРСТ, ФЛІНТОК СТРІТ, 73
Вітаю. Перепрошую, що потурбувала.
Мене звати Мая Стерн. Я хотіла поговорити про вашого сина.
Чому я маю говорити про нього з незнайомкою?
Ні. Я дружина Беркетта.
-У вас гарна сім'я. -Дякую.
Це Тео й Пол.
Це Адам. Він хірург.
Йой.
І Хав'єр — мій чоловік.
Він помер кілька тижнів тому.
Співчуваю.
Він працював садівником.
Пан Локвуд наймав його.
Директор Локвуд?
-Прошу. -Дякую.
Це Локвуд запропонував
стипендію для Тео.
Їм потрібне було розмаїття серед учнів.
Пропозиція була надто гарною.
Але, ну, коли Хаві вперше запропонував це,
я злякалася.
-Ви почувалися аутсайдеркою. -Я нею і була.
Але не це турбувало.
Я не хотіла, щоб Тео почувався аутсайдером.
Не хотіла, щоб до нього чіплялися.
-А таке було? -Ні.
Він добре влився в колектив.
Був дуже популярним.
Він гарно вчився, був найкращим спортсменом.
І мені стало ніяково через свої сумніви.
А тоді…
до мене постукали.
До цього ніколи не будеш готовою.
Сказали, що він помер від передозування
алкоголем.
Я сказала: «Тео не п'є».
Вони поглянули на мене, як на якусь дурненьку матір.
Мій чоловік завжди казав,
що це все не так просто.
І на похоронах я зрозуміла це,
коли дивилася на хлопців у піджаках,
на всі ці опущені голови працівників.
Багаті захищають своїх.
Ви розпитували інших хлопців?
Наприклад, Джо або Ендрю?
Ендрю був хорошим.
Був не схожим на інших.
Він щиро плакав на похоронах.
Він і ще якийсь хлопець.
-Крістофер… -Крістофер Свейн?
Так.
Я
чула, що Ендрю помер на яхті.
Беркетти стверджували, що це нещасний випадок.
Так. Дехто казав, що він учинив так через Тео,
він тужив за ним.
Але туга не змусила б хлопця стрибнути в море.
Скоріше провина.
Привіт, це Еббі. Будь ласка, залиште…
КЛУБ «КРАЩИЙ ГРАВЕЦЬ»
Корі?
Ну що за система.
-Привіт. -Агов.
Ти дзвонив.
Хтось знає, що ти тут? За тобою не стежили?
Ти перестав, тож ні.
Що це все означає?
Ну, ти мала рацію
щодо зникнення Томмі Дарка. Він розчинився в повітрі.
Так.
Але місяць тому
він не заплатив за оренду складського приміщення.
Складського приміщення?
-Нащо воно йому? -Теж цікавить.
Це Кірс. Залиште повідомлення.
Кірсе, це Марті.
Ні ви, ні Пі Джей не з'явилися на допит.
У його випадку це робить з нього офіційного підозрюваного.
А от ви казали, що в цей час маєте бути. Сподіваюся, усе добре.
Ви знаєте, що ви завжди можете поговорити зі мною
або, ну, пива разом випити…
І я не замовлю протеїновий шейк.
Ви сказали, що це не моя справа, але я переживаю.
Я пошукаю Пі Джея,
перевірю квартиру, обійду будинок батька,
притягну його за вухо, якщо буде необхідно…
У разі чого, повідомлю.
-Бляха, ну якого біса. -Я обіцяю, хочу лише поговорити.
Слухай.
-Пробач мені. -Уже жалкуєш?
То була причина прийти й заїхати мені в писка
чи це від настрою залежить?
Я дізнався про вашу з моєю донькою зустріч.
Я знаю, що ви розмовляли, що вона приходила сюди.
Зараз я тут, бо моя донька зникла кудись із твоїм сином.
-Сином? -Припускаю, ти сказав їй про нього.
І хоч, якщо чесно, це й неприпустимо,
відповідальність на мені, бо я її тато й маю дізнатися, де вона.
Прошу, скажи, що ти їй розповів.
Я й не знав, що в мене є дитина, поки твоя мала не проговорилася мені.
Я гадки не маю, де вони.
То це хлопчик.
То ти дізнався, що в тебе є син,
і не навіть не спробував пошукати його?
Навіщо?
Прийти до нього й сказати: «О, привіт»?
Якось так.
Легко тобі казати. У тебе є діти. Ти знаєш, як це.
Що саме?
Слухай, тиждень тому я й не знав про нього.
Я й у кращі часи не дуже вмів спілкуватися з людьми.
Я знаходив спільну мову лише з Клер,
а це було купу років тому. Я…
Я не знаю, з чого почати.
Ким би він не був, він уже дорослий, зі своєю сім'єю, життям.
Йому не потрібно, щоб раптом з'явився я й зруйнував усе.
Еббі, де ти?
Ні, я не серджуся. Я просто хочу знати, що ти в безпеці.
Добре, побачимося вдома.
Люблю тебе.
Знайшов.
Ти був би менш помітним без бейсболки й цього одягу.
Вибач, якщо не сприйму цієї поради
від жінки, яка підриває все з гелікоптера.
Як мило.
Я люблю організовувати діяльність без зайвого шуму.
Самі.
Ти писав мені.
Назви хоч одну причину.
Не пити чи не стрибати?
Що сказали?
Боже.
Мені шкода, Самі.
Вилікувати це…
неможливо.
Усе прогресуватиме,
поки я не помру.
Як я можу завести родину й померти?
-Моллі сильна жінка. -Вона не повинна бути сильною!
Я маю бути сильним. Я маю…
Розумієш?
Зараза. Нарешті я все робив правильно.
Я так довго лажав.
І нарешті став на правильний шлях. А тепер…
Ні.
Я не можу так учинити.
Мені здається, що ти щось приховуєш.
Корі, що там?
Таємниці тобі не личать.
Я вже вплутана в це.
Я маю дізнатися, що знала Клер.
Що ти мені не розповів?
Добре.
Про кримінальну діяльність
усього фармацевтичного сегменту бізнесу Беркеттів.
Джо, Джудіт, Ніл, — уся рада мала знати.
В Індії помер хлопчик.
Йому було три.
Деталей я не знаю,
але знаю, що в нього була інфекція, температура.
Його почали лікувати антибіотиками компанії.
І коли стало зрозуміло, що вони не працюють, було вже запізно.
І це лише одна жертва.
Смертей більше. Вони викликають залежність.
Жахливі побічні ефекти. Усе це ліки Беркеттів.
Якщо навіть половина з цього правда, це знищить їх.
Хоча ні, не знищить, бо вони знають,
що можуть сховатися за грошима й адвокатами та відвернути увагу.
Але Клер знайшла якусь іншу таємницю.
Унікальну.
Вона серйозніша, ніж підробка ліків.
І це якось пов'язано з Томмі Дарком.
Думаю, це може зруйнувати
їхню гнилу імперію.
Ходімо.
Це тато. Передзвони мені!
Переклад субтитрів: Дмитро Коваль