GYEONSEONGSKÁ STVŮRA
PŘED ROKEM, GYEONGEONG JOSEONSKÁ NEMOCNICE
Sašimito Rju, diplom z univerzity umění.
Jste tu dobrovolně?
Eeh, ano, chtěl jsem sloužit ve službách japonského císaře.
A tučný plat také není k zahození.
Co to je, pane?
Říká se tomu Kaitaj šinšo.
Co je Kaitaj šinšo?
Knihy jako tahle se objevily v Německu kolem roku 1722.
I když poněkud zaostáváme,
snažíme se v císařství pozdvihnout lékařské standardy.
Proto v Joseonské nemocnici podnikáme růžné výzkumné experimenty.
A vaše práce bude je zaznamenat.
Takže…
to co mám zakreslit je…
Tak, s čím dnes začneme?
Když tu máme nového malíře,
začneme dnes zlehka, otevřením břišní dutiny.
Ano.
Skalpel.
Prosím, nezabíjejte mě.
Já chci žít, já chci žít.
Doktore…
prosím, ušetřete mě.
Sašimito! Sašimito! Vraťte se a hned!
Byl jsem jen chudým umělcem, který chce práci.
Sašimito!
Potřeboval jsem peníze.
Vybral jsem si Joseon, když jsem se doslechl o výši platu.
Nemusíte kvůli tomu plakat.
Časem si na to zvykenete, tak jako každý.
To je prostě v lidské povaze.
Že se tak rychle přizpůsobíme.
Ať už jde o bolest…
nebo zklamání.
Hele! Konec flákání. Pohyb!
GYEONSEONGSKÁ STVŮRA: MEZI TOUHOU A ÚZKOSTÍ
EPIZODA 2 MATKA
Proč jsi se rozhodl tu práci vzít?
No nebyl důvod ji nebrat.
Najdeme pro něj pohřešovanou ženu a on nám dá informace o Sašimotovi.
Je to hanebný sprosťák.
Neodsuzuj lidi tak rychle.
Poznáš to, jak mluví.
A jak zlehčuje problémy ostatních.
Jsme pro něj přece jenom pár slídilů.
Už jsme se s ním dohodli. Nezbývá nám než doufat, že dodrží, co slíbil.
Ten případ…
něco se mi na něm nezdá.
Podobně jako na Manvolském ostrově.
Tam jsi se tenkrát přece zranil.
Tohle je naposledy, Če-Ok.
Po tomhle…
bys měla odjet domů.
A co máma.
Najít mámu je můj osud a moje břemeno. Už tě prostě dál nemůžu nutit tohle dělat.
Tati!
Měla bys žít vlastní život.
Je to poslední práce.
HOSTINEC FUTAMI
Dokud…
neodkvetou.
Co říkáte na ty slídily?
Myslíte, že dostojí své pověsti?
Podle toho co říkali,
mi přišli jako profíci.
Kdo má další směnu?
Myslím, že Kinošita, pane.
To je ten nováček, že?
Je k ničemu.
-Jedeme. -Ano!
Jak to, že nemůžeme najít jedinou stopu?
Prošel jsem Mjeonginy oblíbené čajovny a butiky, restaurace, obuvnictví a vůbec
nikdo netuší, kam zmizela.
Jak je to možné, he?
Dokonce jsem začal obcházet i rikšy,
ale ani tam jsem nepochodil.
Prý ji nikdo z nich nevezl.
Nikdo ji neviděl.
Zmizela jak pára nad hrncem.
No, jako by se rozplynula.
Zmizela beze stopy.
Lidi vždycky zanechají nějakou stopu, ať jdou kamkoliv.
Jen jsme ji ještě nenašli.
Tak tahle nás teď hodlají sledovat? Co?
Myslí, že jsme blbci?
To musí bejt ten nejnápadnější špeh, co jsem kdy viděl.
Je pro mě dost těžké předstírat, že si jich nevšímám.
-Co se to tam děje? -Proč se perou?
-Rvou se prý o nočník, nebo co. -To jim úplně hráblo?
Tak už mluv! Jaká je to podle tebe barva?
Eh…
bílá.
A jak se v Joseonu
říká bílému porcelánu?
Bekja, pane.
Tak…
ZLATAVÁ POKLADNICE
Co je tohle?
Odpověz!
Neslyšel jsi! Co to je?
Podívejte.
Jak bych vám to řekl.
Je to moc hrubé na to, aby to byla porcelánová Bekja.
Zkrátka je to obyčejná hrnčířská práce.
Ale já za ní zaplatil celkem 100 wonů.
No a?
Kolik mi za to dáte ve vaší zastavárně?
Máte nákupní smlouvu?
Účtenka by nám stačila.
Nemám ani jedno.
Zaplatil jste sto vonů za nočník, který má cenu tak deset jenů
a nemáte kupní smlouvu ani účtenku,
tak to vás někdo podfoukl.
To je spíš pro policii a ne pro zastavárnu.
Pane Čangu.
Co když uděláte laskavost a koupíte ho.
Slyšel jsem, že vám Išikava stejně zabaví celý váš majetek.
Říká kdo?
Drby se šíří rychle a každý slyšel,
že Zlatavá pokladnice bude mít nového majitele.
Jestli vám to tu zabaví, tak vás jeden nočník navíc asi nezabije.
Poslechněte si toho hajzla.
S kým si myslíš, že mluvíš?
Co?
Jakýho hajzla?
Přestaň strkat nos do mejch věcí a vypadni.
Spráskáme tě, když si budeš dovolovat.
A prosím, nemluv Joseonsky, když to půjde.
Tvá výslovnost… je příšerná.
Nemožná.
Ty parchante!
Zabiju tě!
Hele, hele!
Jsem Čang Te Sang, majitel Zlatavé pokladnice!
A tohle se nikdy nezmění.
A jestli se chystáš dělat bordel v mém obchodě, nebo bys mě snad chtěl okrást,
tak se připrav na jednu ze dvou věcí.
Buď chcípneš, nebo… k tomu budeš mít blízko.
Tak, co? Bolí mě ruka. Co? Sakra, natáhnul jsem si šlachy.
Už jsem na tohle starej.
Vidíte? Koukejte.
Hej!
Už vypadněte.
-Jdeme. -Uhni!
Pohyb.
Mizíme.
Od teď se musíme mít na pozoru.
Co?
Jak to myslíte?
Myslí tím, že pokud nenajdeme Mjeong-ča brzo,
tak sem budou chodit takovíhle syčáci.
To mi připomíná…
Prý našli poslední místo, kde Mjeong Ča byla.
Co?
Máme rikšu, která vezla Mjeong ča před sedmi dny.
Cože? Vyslechl jsem každého rikšu,
který pracuje pro Měsíční síně. Proklepl jsem je všechny.
Sám osobně jsem tohle všechno prověřil.
On nepracoval pro měsíční síně.
Prosím?
Řekls, že ji možná zabili.
Tak jsme si řekli, kdo by to mohl udělat.
A napadla nás jediná osoba.
Kde je Takaši?
Je nemocný a bude tak tři dny odpočívat, madam.
Lejdy Jukiko Maeda.
Takže si ji Jukiko Maeda podala?
Nejdřív ji vezl do Išikavova domu.
Pak ji vezl jinam po asi třiceti minutách.
A kam přesně?
Joseonská nemocnice.
Cože? Do nemocnice?
Jste si jistí?
Prosím, přestaňte!
Určitě to byla Joseonská nemocnice?
Ano, ano, přísáhám, bylo to tam.
Přísahám, přísahám vám na život mojí mámy!
Ano, byla to Joseonská nemocnice!
Osobně… jsem ji tam odvezl!
Vzhledem k tomu, že Mjeong ča zmizela, když ji vysadil u té nemocnice, není
pravděpodobné, že tam ještě je.
Propána, ne, ne, ne, to nedává smysl.
Co nedává smysl?
Jde o tu Joseonskou nemocnici, víte,
do té se těžko dostanete, pokud nejste v Japonské armádě,
od policie, nebo ve vládě.
Jak by se tam dostala obyčejná prostitutka?
Umíte si představit, jak moc je ta jejich brána střežená?
Co když využila svého vlivu,
aby to zařídila?
A proč by to dělala?
Proč by milenku svého manžela posílala do nemocnice jen pro… japonce?
Na to přijdeme, až se dostaneme dovnitř.
No jste snad natvrdlá? Co?
Teď jsem vám řekl, jak přísně je to tam střežený.
Vy nám návštěvu určitě zajistíte.
Prý má pan Čang má dobré konexe.
No, mám ve městě pár lidí, kteří do nemocnice mají přístup.
Tak dostaneš nás tam, nebo ne.
No, to se ještě uvidí.
Tak nic. Jestli nás tam nedostaneš, najdeme si vlastní cestu.
Proooopána, to seš vždycky tak netrpělivá? Kdo říkal, že to nezvládnu?
Jen říkám, že… bychom měli mít plán. Chápeš to?
Mám něco na tváři?
Co děláte?
No, dejte to těm dvěma venku.
Co máte v plánu?
Dovolili si o mě pochybovat.
Já jim ukážu, jak prohnaný dokážu být.
Jen počkejte.
Na co tolik peněz. Co máte za lubem?
To, co vždy.
Z nemožného…
možné.
Co to je?
To…
jsou peníze.
Je mi jedno, jestli je předáš hnutí za svobodu, nebo ne.
Dávám ti je a dělej s nimi, co uznáš za vhodné.
Tak o co vlastně jde?
Chci si půjčit tvou legitku.
A jakou?
Patříš k jedné z mála rodin v Joseonu,
která má přístup do Joseonské nemocnice.
Je to tak?
Jsi snad nemocný?
Nejsem nemocný.
No.
Jestli to souvisí s Išikavou, tak mě vynech.
Ber to tak, že zachraňuješ svému kamarádovi život.
Pokud mě tedy považuješ za kamaráda.
Jestli nejsi nemocný, tak kdo je?
Neměl bych to vědět, než ti legitku půjčím?
Moc se nevyptávej. Pro tvé vlastní dobro.
Chceš si půjčit mojí legitku,
a jde ti o mé dobro?
Tak půjčíš jí?
Bylo by báječný, kdybys s námi sdílel naši vášeň.
Promiň mi, ale nějaká nezávislost není zrovna můj největší sen.
Ani sám král nedokázal císařství zastavit, tak proč myslíš, že vy něco
takového zvládnete?
Snažím se jen přežít dokud to půjde.
V těchhle nejistých časech.
Ideálně nepoznamenán.
Takže…
uděláš to pro mě?
Ať ti slouží a vrať ji.
Rozhodně.
BAR MOONLIGHT
Tak, jak to šlo?
Co našli slídilové? Už jsou tu?
A, tamhle jdou.
Tahle je taky hezká.
Propáníčka, to je krása.
Pojedeme?
Co? Oh…
Nemáme celý den.
Jistě, prosím, jedeme.
Nastupte si.
Ah, je přece slušné pomoct dámě do auta.
Díky.
Jedeme.
Papíry.
Tohle je mého pána.
Je prvorozeným synem
rodiny společnosti Bugang.
Ti jedou s vámi?
Ah! To je snoubenka mého pána a také její otec.
Ooh, už bychom tam ale dávno měli být.
Prosím, hoďte sebou.
Doktor Takaši fakt nesnáší,
když pacoši chodí na vyšetření pozdě, víte?
Zatracení Joseongové.
Hej, pusť je.
Díky.
Oh, počkat!
Tady to máte.
Jé, skoro bych zapomněl.
Děkuji mockrát.
Joseonská?
Ano. Zrovna před chvílí tam jel s několika lidmi.
Mám jim nařídit, ať tam hlídkují?
ARCHIV
Jdeme za doktorem Takašim.
Doktor Takaši?
Náš rodiný lékař je Takaši,
ale nejspíš nebude v ordinaci.
Ve čtvrtek odpoledne chodí na tenis.
Jedině dobře.
Dnes bohužel není ve své ordinaci.
Ale mám u něj dnes naplánované vyšetření.
Mohla byste se podívat ještě jednou?
Počkejte prosím chvilku.
Jistě.
Oh, mé břicho.
Co se děje?
Proboha.
Není vám nic?
Co se stalo?
-Mé břicho, bolí mě. -Co je, Gapjongu? Co se děje?
Gapjongu!
Je vám něco?
Gapjongu!
Co se děje?
Co to z vás leze?
-Oh, to bolí, to je bolest! -Copak to je?
-Už to jde ven! Jde to ven! -Leze to ven!
-Jde to ven! To je bolest! -Vydržte!
Jsou tu doktoři! Doktora!
Honem!
Vydržte!
Akiko…
Co to tu…
Co to tady děláte…
Já se…
já se ztratila…
Ztratila jste se, a proto procházíte záznamy?
Mám tady svojí velmi dobrou kamarádku, ale nevím, kde leží.
Vidím, že jste z Joseonu.
Nedělejme scénu.
Zkrátka tiše zmizím.
V pořádku?
Kdopak jste?
Hned mi to řekněte.
Jak už říkala, nedělejme scénu.
Nejste…
náhodou z Mandžuska?
Co jste zač?
Doktor tu bude každou chvíli.
Vydrž.
Myslím, že už je tu doktor.
To by vám mělo ulevit od bolesti.
Sundejte mu sako, rychle.
-E-e. Ne, ne! Ne! -Ne!
Nechte toho!
Ne! Ne! Ne! Ne, dost! Nedovolte jim to.
Pane, prosím!
No tak, prosím.
Tak rychle.
To nic, bude vám pak lépe!
Ne!
-Gapjongu! -Ne, přestaňte!
Hele, ty jeden parchante…
Nedovol jim to!
-Co to kruci… -He?
Počkat, počkat moment.
Hm?
Co!
Ta bolest je pryč!
Vážně?
Ta bolest je opravdu najednou pryč!
Opravdu?
Už mě to vůbec nebolí, doktore!
To je úžasné!
Moc vám děkuji.
Jste skvělý doktor.
Fascinující.
To bylo úžasné.
To bys je fakt nechal, aby mi to píchli?
Nepíchli, nesejde na tom.
Co to bylo?
Co se tu děje?
Slyšeli jste ten výstřel?
Prosím, neznepokojujte se.
Zřejmě mají na nedaleké základně manévry.
To je divné.
Určitě to bylo ze sklepení.
Prověříme to.
Pojďte za mnou.
Proč jste začali střílet?
Nemůžeme to chytit.
Dva vojáci byli napadeni u dveří.
Jeden vojín je ještě naživu!
Prosím, pomozte mi…
Prosím…
Co máme dělat?
Zachráním toho vojína, pane!
Stůjte! Nikdo ani hnout!
Pane, nechte mě ho zachránit!
Ticho!
Ani hnout!
Poslouchejte moje rozkazy. Jedná se o vrcholně důležitý experiment.
Rozumíte?
Poručíku Kato! Tady…
-Co je to zač. -Pomoc!
Zachraňte mě!
Prosím!
Prosím, pomozte mi.
Prosím.
Zachraňte mě.
Prosím vás!
Prosím!
Ne!
Stát, ani hnout!
Je to bohyně!
Zrodila se bohyně!
Co to tu vyvádíte?
Co se tady děje?
Dnešní noc přespíme tady.
Cože?
A my dva? My taky?
Jen byste se nám tu pletli, tak byste spíš měli jít.
Alespoň nám řekněte, co se tady děje.
Mají tu tajné vojenské křídlo.
A sklepení budovy je také zřejmě velmi podezřelé.
Tam údajně posílali vězně ze Seodamské věznice.
Ale ty co sem přeložili…
se už nikdy nevrátili.
Myslíte, že tu je Mjeong Ča?
To právě plánujeme zjistit.
Co…
a kde jste tohle všechno zjistili?
Ten shon ve vojenském křídle je dost neobvyklý.
Proč nepřijdete někdy jindy?
Na to bohužel nemáme čas.
Jen nám ukažte, kam jít a my se postaráme o ostatní.
Počkat, já…
jen…
co se to tu sakra děje?
Co vám to ten údržbář napovídal, že najednou…
Mého mladšího bratra sem z věznice přeložili před rokem.
Kvůli vysoké horečce, ale pak jsem s ním ztratil kontakt.
Hledal jsem ho všude, ale nejsou záznamy o tom, že tu byl.
Jo taak, proto jste se sem vplížil, abyste ho našel…
Proč bychom vám měli věřit? Jste úplně cizí člověk.
Co to je?
To je znamení vlastenců.
Patří ke skupině, co usiluje o nezávislost.
Běžte domů, pane Čangu.
My vám zjistíme, jestli tu Mjong Ča byla a pošleme zprávu.
Ale…
Já můžu.
Pojďte za mnou.
Počkej chvíli.
Díky za ty šaty.
To jsem nechtěl probírat, když jsem řekl počkej.
A co jsi teda chtěl probírat?
No tak?
Ven s tím.
Já…
já… jen…
Myslím, že tenhle plán je nebezpečný,
a že bychom měli vymyslet něco… jistějšího.
Říkals, že máme čas, než odkvetou třešně
a ty odkvetou rychle.
Začnou opadávat, než se naděješ.
Takže nemáme na jiné plány… určitě čas.
Ale i tak nebylo v plánu, abyste tu zůstávali.
Měníš zásady podle situace.
Proč tě znepokojuje změna plánu?
To je ta… tvoje přizpůsobivost?
Děláme svou práci.
Ty udělej svou a najdi Sašimita.
Jasné?
Če Ok!
Už jdu!
Teda, ty dva se s tím moc nemažou, co?
Co vy na to?
Hej, vy!
Sem mají přístup jen zaměstnanci.
Co jste zač?
Oh, omlouváme se.
Jen jsme hledali toalety.
Tak pojďme,… pane.
Jo.
Počkejte chvilku.
Ah, tady jste, pane.
Zkontrolovala jsem to a doktor Takaši opravdu není dnes v ordinaci.
Oh, opravdu?
To muselo dojít k nějakému nedorozumění.
Jsem to ale trouba…
To je návštěvník?
Ano, je to pacient doktora Takašiho.
Hned odejděte.
Máme tu pohotovost.
Okamžitě musí všechny návštěvy
-a pacienti opustit budovu. -Proč jsou tu vojáci?
-Pozor, opakuji! -Co se tu děje?
Okamžitě musí všechny návštěvy a pacienti opustit budovu.
Opusťte, prosím, budovu!
Opusťte, prosím, budovu.
Poručíku Kato! Čekáme na povel!
Dveře laboratoře mohou každou chvíli povolit.
Poručíku Kato!
Přejděte na čtvrtou úroveň.
Připravte dusík.
Ano.
Hned přineste dusík!
Ano!
Není třeba mít obavy.
Přesuneme tě na místo hodné bohyně.
Co se to děje?
Určitě budou v pořádku, že?
Vždyť jsou na to experti.
Jakmile zjistí, jestli tam Mjeong Ča je, vyklouznou ven.
Tihle dva…
Ano?
Berou svou práci… stejně vážně jako já, že?
ZÁKAZ VSTUPU
Máte pohyb?
Ne, pane. Vypadá to, že už spí.
Co je tohle…
Vypadá to na nějaké spóry.
Je to Antrax.
Brání se i ve spánku. Je vidět, jak je to silné.
Dokončili jsme transport, pane.
Zavřete dveře.
Převezte ji na čtvrté podlaží.
Nezapomeňte během převozu pravidelně stříkat dusík.
Pozor, ať se nedotknete těch spórů holou kůží.
Buďte opatrní.
Tak pohyb.
TEKUTÝ DUSÍK
Hm?
To je sníh?
Dost rychle taje.
Prosím! Pomoc! Pomozte mi!
Krása.
Neříkal jste, že ve vojenském křídle jsou ranění japonští vojáci?
Vojáky mají hlavně na druhém a třetím podlaží.
První podlaží je vyhrazeno pro velitelství a komunikační kanceláře.
Vypadá to spíš jako výzkumné zařízení.
Ostraha je tu tak přísná, že jsem se tam ani neodvážil.
Pouští mě tam jen ob den a jenom kvůli úklidu.
Proč je východní věž neobsazená?
Strážný na ní měl smrtelnou nehodu, je ve špatném stavu.
Povídalo se o renovaci, ale zatím se s ní nic nedělalo.
Zvládneme k ní dojít?
Nebude to snadné.
Ale zvládnu to.
Vrátím se.
Počkat.
Moment.
Kam to šla?
VŠECH OSM KOUTŮ SVĚTA POD JEDNOU STŘECHOU
Tak pohyb!
Kam máme jít pane?
Co to děláte! Připravte se na odchod!
-Ano, pane! -Pohyb!
Honem!
Honem, hněte sebou!
Naložte to na náklaďák.
Ano, pane!
Odneste to do sklepa.
Hněte sebou! Rychle!
Ještě tu jste? Ah. Tak povídejte, co se děje?
Vůbec to nechápu.
Co nechápete?
Proč mám takové starosti.
Ohledně čeho?
Když vezmete v úvahu mou situaci.
Išikava má celý můj život v hrsti.
Jestli nenajdu Mjeong ča,
tak mi zabaví moje veškeré jmění.
Dokonce by mě mohl poslat na frontu a navíc hyeny a supové krouží kolem Zlatavé
pokladnice, aby z ní urvaly co a kdy jen půjde.
Tak proč si dělám…
starosti jen o ní?
Myslíte o tu slídilku?
Koho.
Tu, co jste zmínil.
Ji?
To jsem řekl nahlas?
To je smůla.
Na lásku není žádný protijed.
Aha, a kdo tady mluví o lásce? Dejte pozor na pusu!
Jsem Čang Te Sang
a padají mi k nohám nejhezčí paničky Joseonu, ale nestojím o ně!
Jsem naprostá jednička!
A proto je láska slepá.
Nad těmi kráskami jste ohrnoval nos a co z toho?
Nakonec vám
ukradla srdce ta malá šmejdilka.
Tak, tak to ale není.
No a jak tedy?
Však víte.
Jde o… humanismuis.
Humanismus?
Ano, humanismus.
Láska… k…
Dělám si starosti… z pouhé lásky… k celému lidstvu.
Jasné?
Tak to se nemáme čeho bát.
Měl jsem ji tam odsud odvléct násilím?
Neměl jsem ji… nechat v té nemocnici, že ano?
Jestli máte čas takhle lelkovat, tak hledejte Sašimita,
protože to, že se tu… takhle užíráte, ničemu nepomůže.
Přestaňte se litovat a chovejte se jako muž, kterým jste.
Myslíte?
Pravda.
Kam to jdete?
Udělat, co musím, svým způsobem.
ZLATAVÁ POKLADNICE
Co to kruci…
Odmítám vám dělat šoféra,
aby bylo jasno.
Jo.
Dobře, tak si napište tohleto.
Sašimoto. Japonec, muž, kolem třiceti.
Píšete?
Oh.
Je povoláním malíř, tak ať se komisař Išikava po někom takovém podívá.
Měl by teď být v Joseonu.
Vyřiďte, že je to důležitý svědek v případu Mjeong Ča, jasné?
-Ano. -Skvěle!
Tady máte.
Koho to kreslíte.
Ooh,
promiňte, já jen, že mi připadá jako žena z Joseonu…
Jak tohle poznáte?
Podle pěšinky.
Ch. Vážně?
Jste velmi talentovaný kreslíř.
Nejste vy malíř?
Čerstvé zprávy! Joseonská nemocnice do odvolání uzavřena.
Nemocnice uzavřena pro vypuknutí neznámé nákazy!
Propáníčka. Pan Čoj měl pravdu.
-Čerstvé zprávy! Čerstvé zprávy! -Čerstvé zprávy! Čerstvé
-zprávy! Kupte si noviny. -Čerstvé zprávy!
-Joseonská nemocnice do odvolání uzavřena. -Cože? Náklaďák mrtvol?
Čerstvé zprávy! Čerstvé zprávy!
Kupte si noviny!
-Čerstvé noviny, kupte si noviny! -Čerstvé zprávy!
Vystupte, rychle!
Tak honem, pohyb!
Položte to tady!
Postavte barikády!
Hněte sebou!
Tak pohyb!
Pohyb!
Stalo se včera něco? Pro pána!
Uzavřeli silnici.
Jak myslíte, že teď obklíčili nemocnici?
Nikdo z venku se nedostane dovnitř A ti zevnitř se nedostanou ven.
Měli kulomety a všichni vypadali dost vážně.
Od slídilů žádné zprávy, že?
Myslím, že se ještě nedostali z nemocnice.
Pane Čangu?
Kam jdete?
Mám jít s vámi?
Co děláte? Zastavte ho!
Nojo, vždyť už jdu.
ZLATAVÁ POKLADNICE
Zkontrolovala jsem to a doktor Takaši opravdu není dnes v ordinaci.
Co vás sem přivádí?
NAŠLI JSME MYEONG-JA
A co ti, co vám to dali?
Jsou ještě uvnitř.
Já zvládla utéct.
Než nemocnici úplně uzavřeli.
Před úsvitem.
Jsou ti lidé v bezpečí.
To nevím.
Je pravda, že v nemocnici vypukla nějaká nákaza?
Bohužel nevím.
Buďte ke mně upřímná.
Co se to za těmi zdmi proboha děje?
Vážně nevím a chci to vědět.
Včera v noci…
zemřelo v nemocnici tolik lidí.
Tolik lidí přišlo o život
a já nevím proč.
A není, jak to zjistit. Nevím, co se tam děje.
Proč vy?
Proč jste mi tu zprávu předala vy? Povídejte.
V nemocnici se dějí nějaké opravdu hrůzné věci.
Lidé umírají jeden za druhým a já vůbec nevím proč.
Mí druzi to chtěli zjistit,…
ale nikdo se nevrátil.
Tentokrát se zdá,
že je konec.
NAŠLI JSME MYEONG-JA
-Pane Gu. -Ano, copak je.
Vypadá to, že se tam podívám osobně.
A kam?
Do nemocnice.
Pane Čangu!
-Pane Čangu! -Pane Čangu!
Připravte potřebné.
Brzy vyrazím.