PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
O ROK DŘÍVE NEMOCNICE ONGSONG, KJONGSONG
Rju Sačimoto, vystudoval umění na Tokijské univerzitě…
- Přihlásil ses dobrovolně? - Ano.
Abych sloužil Jeho Veličenstvu, japonskému císař…
A taky za to dostal zaplaceno.
Co je to, pane?
To je Kaitai šinšo.
Kaitai šinšo?
V Německu takové knihy mají od roku 1722.
Zaostáváme, ale snažíme se pozvednout lékařské standardy císařství.
Tady v nemocnici Ongsong provádíme řadu vědeckých studií a experimentů.
Ty o nich povedeš záznamy.
Takže
budu kreslit…
Tak na čem pracujeme dnes?
Je tu s námi nový malíř.
Začneme zvolna. Otevřeme dutinu břišní.
Ano, pane.
Skalpel.
Prosím, nezabíjejte mě. Prosím, ušetřete mě.
Doktore! Prosím!
Prosím, nezabíjejte mě!
Sačimoto!
Okamžitě se vrať!
- Byl jsem malíř, co neměl ani vindru. - Sačimoto!
Potřeboval jsem peníze,
Čoson jsem si vybral kvůli vysokému platu, ale…
Pláč není třeba.
Člověk si na to zvykne. Všichni si zvykli.
Tak už to s lidmi chodí.
Rychle se všemu přizpůsobíme.
Ať už je to touha…
nebo utrpení.
Hele, čas vypršel, pohni.
PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU MEZI TOUHOU A UTRPENÍM
DÍL DRUHÝ MATKA
Proč jsi přijal jeho zakázku?
Nebyl důvod ji nepřijmout.
My mu najdeme pohřešovanou osobu. On nám získá informace o Sačimotovi.
Je drzý a nestoudný.
Nesuď lidi tak rychle.
Poznám to z jeho vyjadřování a z toho, jak přistupuje k problémům ostatních.
Jsme pro něj jen slídilové.
Dohodli jsme se. Naše práce bude mít přínos pro všechny.
Tenhle případ…
Mám z něj špatný pocit.
Stejný pocit jsem měla na ostrově Manwol.
Ty ses tam těžce zranil.
Tohle je naposledy, Čcheok.
Až tohle skončí,
měla by ses vrátit domů.
A co matka?
Nalezení tvé matky je můj osud a mé břímě.
Ty ho dál nést nemůžeš.
- Otče. - Měla bys žít svůj život.
Tohle je poslední společná práce.
Než odkvetou sakury.
Co říkáte na ty slídily?
Myslíte, že to zvládnou?
Podle toho, co říkali,
mi nepřipadají jako amatéři.
Kdo má další hlídku?
Myslím, že Kinošita.
To je ten nováček?
Je to trouba.
- Jedeme. - Ano, pane!
Jak je možné, že nemáme žádnou stopu?
Prošel jsem Mjongdžiny oblíbené čajovny,
restaurace, butiky i obuvnictví. Nikdo netuší, kde je.
Jak je to možné?
Dokonce ani u rikš, které používala, nic neví.
Nikdo ji nesvezl ani neviděl.
To se snad propadla do země?
Zmizela beze stopy.
Jako by se vypařila. Jo, Mjongdža se vypařila.
Ať jde člověk kamkoli, nechává za sebou stopy.
Jen je musíme najít.
Mají nás za blbce? Fakt nás sledují zrovna takhle?
Myslí si, že jsme idioti?
Nápadnějšího agenta jsem ještě nepotkal.
Nebaví mě se tvářit, že ho nevidím.
- Perou se kvůli nočníku. - Zbláznil se?
Odpověz! Jaká je to barva!
No…
Bílá.
A jak tady v Čosonu říkáte bílému porcelánu?
Pekdža, pane.
No…
DŮM ZLATÉHO POKLADU
…tak co je to?
Odpověz! Ptám se, co to je!
Podívám se.
Jak bych to řekl?
Na jemný porcelán je to dost odbyté.
Podle mě je to běžný kus keramiky.
A přesto jsem za něj zaplatil 100 wonů.
No a?
Kolik bych dostal, kdybych ho chtěl zastavit?
Máte nějaký doklad?
Třeba účtenku.
To nemám.
Zaplatil jste 100 wonů za nočník, který nestojí ani 10 čchonů,
ale nemáte ani účtenku?
Je jasné, že vás podfoukli.
Musíte to řešit na policii, ne v zastavárně.
Pane Čangu.
Buďte dobrý člověk a přijměte ten nočník. Išikawa vám prý stejně všechno zabaví.
A to říká kdo?
Vědí o tom všichni v Pončongu. Dům zlatého pokladu bude mít nového pána.
Stejně o všechno přijdete. Tak co záleží na jednom nočníku?
Vidíte toho parchanta?
Co to tady meleš?
Cože?
Jsem parchant?
Přestaň narušovat obchody a zmiz.
Neprovokuj, ať nepřijdeš k úrazu.
A radši nemluv korejsky. Máš hroznou výslovnost. Fakt děsnou!
Sakra!
Chcípneš!
Dům zlatého pokladu vlastním já, Čang Tchesang.
A tak to taky zůstane.
Pokud chceš dělat nepříjemnosti, nebo tě napadne mě okrást,
tak se připrav, že zemřeš, nebo se ke smrti přiblížíš.
No tak! Bolí mě ruka!
Třese se mi ruka, asi to bude věkem.
Vidíš? Hele…
No tak.
Měl bys jít.
- Uhněte! - Zmizte!
Z cesty!
Jdeme.
Musíme se teď mít všichni na pozoru.
Cože?
Jak to myslíte?
Myslí to tak, že musíme najít Mjongdžu. Jinak nás budou otravovat podobní šmejdi.
Což mi připomíná…
Zjistili, kde byla Mjongdža naposledy.
Co?
Našli jsme rikšu, který ji před týdnem vezl.
Co? To ne! Tomu nevěřím!
Navštívil jsem všechny rikši pracující pro Kvetoucí měsíc.
Přeptával jsem se a všechno jsem prověřil!
Tenhle pro Kvetoucí měsíc nepracuje.
A dál?
Říkal jsi, že je možná mrtvá.
Přemýšleli jsme, kdo ji mohl zabít, a napadl nás jediný člověk.
Kde je Takaši?
Onemocněl, musí tři až čtyři dny odpočívat.
Paní Jukiko Maeda.
Jukiko Maeda si zavolala Mjongdžu?
Nejdřív jela do Išikawova domu, ale pak se někam přesunula.
- Kam přesně? - Do nemocnice Ongsong.
Ong… Do nemocnice Ongsong?
Víte to jistě?
Prosím, nezabíjejte mě!
Určitě to byla nemocnice Ongsong?
Ano! Přísahám, že to byla nemocnice Ongsong!
Přísahám na životy své matky a otce!
Byla to nemocnice Ongsong! Už jsem řekl, že jsem ji tam odvezl!
Zmizela, když ji ten rikša vysadil u nemocnice Ongsong,
takže je pravděpodobné, že tam stále je, nemyslíte?
To ne. To nedává smysl.
Co nedává smysl?
U nemocnice Ongsong jde o to, že není lehké se tam dostat.
Je pro japonské vojáky, policisty a úředníky.
Korejskou kurtizánu by tam nepustili!
U brány každého důkladně prověřují.
Co když Jukiko Maeda zatahala za nitky a zařídila to?
Proč by to dělala?
Proč by brala manželovu milenku do nemocnice pro Japonce?
Zajdeme tam a zjistíme to.
To jste vážně tak mimo?
Teď jsem říkal, že tam Korejce nepustí.
Pan Čang má prý konexe.
Na nemocnici nestačí?
Znám pár Korejců, kteří tam můžou.
Takže tam můžeme, nebo ne?
Musím zjistit…
Když to nezvládneš, zařídíme si to sami.
Ty jsi ale netrpělivá. Kdo říká, že to nezvládnu?
Jen říkám, že to chce plán.
Ať uděláme cokoli, musíme se připravit.
Chápeš?
Mám něco na obličeji?
Co to děláš?
Tohle dejte těm dvěma.
- Co máš v plánu? - Jak o mně můžou pochybovat?
Ukážu jim, jak mazaný a pečlivý jsem.
- Na co ty peníze? Co chystáš tentokrát? - Co myslíte?
Chystám se dokázat nemožné.
- Co je to? - Peníze.
Přece peníze.
Nemusíš je věnovat hnutí nezávislosti.
Můžeš je utratit dle svého uvážení.
O co ti jde?
- Půjč mi svoje doklady. - Doklady?
Do nemocnice Ongsong smí jen málo Korejců z Kjongsongu.
Tvá rodina k nim patří.
- Že? - Proč se ptáš?
Není ti dobře?
Ne, o mě nejde.
Počkej!
Pokud to souvisí s Išikawou, tak mě vynech.
Ber to jako záchranu kamarádova života.
Pokud mě stále považuješ za kamaráda.
Když nejsi nemocný ty, tak kdo?
Řekni mi to, než ti je půjčím.
Ve vlastním zájmu se moc neptej.
Chceš mi ukrást totožnost a bojíš se o mě?
Pomůžeš mi?
Kéž bys byl tak zapálený i pro naši věc.
Promiň, že nesním o něčem, jako je nezávislost.
Jak mám bojovat za něco, co neochránil ani král?
V téhle nejisté době chci jen to,
aby se mi dařilo a byl jsem v bezpečí a naživu každý další den.
Takže…
uděláš to pro mě?
Neztrať mi je.
Neboj se.
BAR U MĚSÍCE
Jak to šlo?
Jsou tu už slídilové?
Hele, tamhle jdou.
Ta je taky krásná!
Nádhera!
- Vyrazíme. - Co?
Nemáme celý den.
Ano, měli bychom jet.
Nastupte si.
Je slušnost pomoct ženě nastoupit do auta.
Není třeba.
Jedeme.
Doklady.
Tohle je můj pán.
Společnost Pukang znáte, že?
Je prvorozeným synem.
Ti jsou s vámi?
To je snoubenka mého pána a její otec.
Skoro už máme být na vyšetření…
Pospěšte si, prosím. Doktor Takahaši nesnáší pozdní příchody.
Debilní Korejci…
Hej, pusť je!
Díky!
Počkat, stůjte!
- Tohle jste zapomněli. - Jsem to ale trouba!
Moc děkuju, pane.
- Nemocnice Ongsong? - Ano, pane. Jel tam s několika lidmi.
Máme tam dál hlídat?
ARCHIV
Jdu za doktorem Takahašim.
Za Takahašim?
Takahaši se stará o naši rodinu.
Ale dnes nebude ordinovat.
Každý čtvrtek odpoledne hraje tenis.
To se hodí.
Doktor Takahaši dnes odpoledne neordinuje.
Mám s ním na dnešek domluvenou schůzku. Můžete se podívat ještě jednou?
- Okamžik, prosím. - Jistě.
Moje břicho!
Co se děje?
Jste v pořádku?
Kde to bolí?
Moje břicho!
Hej, Kapchjongu!
Kapchjongu!
Jste v pořádku?
Kapchjongu!
- Leze to ze mě! - Co z vás leze?
Hrozně to bolí!
Co z vás leze?
- Leze to ven! - Vážně?
Vydrž!
Je tady doktor? Doktora!
Doktora!
Vydrž!
Akiko…
Co jste zač?
Co tady děláte?
No…
Ztratila jsem se.
Pokud jste se ztratila, proč procházíte záznamy?
Je tu jedna moje kamarádka,
ale nemůžu ji najít.
Jste z Čosonu.
Vyřešme to v klidu.
Tiše odejdu.
Co vy na to?
Proč tu jste?
Řekněte, co jste zač.
Chtěla to vyřešit v klidu.
Jste z Mandžuska?
Co jste zač?
Doktor je na cestě. Vydrž.
Doktor už je tu. Je tady!
Tohle vám uleví od bolesti.
- Sundejte mu sako! - Ano.
Počkat, ne!
Ne…
Ne, dost!
To nemůžete!
Prosím, nezabíjejte mě! Prosím!
Pane, prosím!
Prosím, pane…
- Rychle! - Ano!
- To nic. Brzy vám bude líp. - Ne!
- Kapchjongu! - Ne…
Ty jeden…
Tohle ne!
No tak!
Počkejte! Moment…
- Co? - Ta bolest je najednou pryč.
Vážně?
Jak se to stalo? Ta bolest je pryč!
Cože?
Už to nebolí, pane doktore!
To je úžasné!
Děkuji, pane. Jste opravdu skvělý doktor!
Fascinující.
Vy byste je nechal mě bodnout?
Vždyť vás nebodli.
Co to bylo?
Co se děje? Slyšeli jste to?
Nelekejte se!
Na vojenské základně nedaleko zřejmě mají střelby.
Zvláštní. Ten zvuk vyšel zespodu.
Radši pojďme.
Za mnou.
- Proč jste stříleli? - Nespoutali jsme to.
Napadlo to dva lidi!
Desátník ještě žije, pane!
Prosím, pomozte mi!
Pomozte mi…
Co teď?
Zachráním desátníka!
Ne. Nikdo se ani nehne!
Dovolte mi ho zachránit!
Ticho.
Nikdo se ani nehne!
Tento experiment je pro nás životně důležitý. Jasné?
Podplukovníku Kato. Tamhle…
Co je to za věc?
Zachraňte mě!
Prosím…
Prosím, zachraňte mě!
Pomozte mi! Prosím…
Dost!
Ne! Nechte toho!
Je to bohyně.
Zrodila se bohyně!
Hele, co tady děláte?
Co se děje?
Zůstaneme tu přes noc.
Cože?
A co my? My taky?
Jen byste překáželi, raději odejděte.
Tak nám řekni, co se děje.
Vzadu je vojenské oddělení.
Ve sklepě se děje něco podezřelého.
Prý tam vozí Korejce z věznice Sodemun.
Jenže žádný z nich
se zřejmě nevrátil.
A Mjongdža je tam taky?
To chceme zjistit.
Jak…
Odkud máte tu informaci?
Na vojenském oddělení se něco děje. Zkuste se vrátit jindy.
Na to nemáme čas.
Veďte nás. Zbytek zařídíme my.
Počkej, ale…
Ale…
Ale co se to tady teď děje?
Co vám ten uklízeč řekl, že…
Před rokem sem z věznice Sodemun přesunuli mého mladšího bratra.
Prý měl vysokou horečku. Od té doby se mi neozval.
Hledal jsem ho tu, ale nemají ho v záznamech.
Další, kdo se sem vetřel.
Proč ti máme věřit? Jsi úplný cizinec.
Co to je?
To je znamení Spolku vlastenců.
Bojují za nezávislost.
Měl byste se vrátit.
Zjistíme, jestli tu Mjongdža je, a pošleme vám zprávu.
Ale…
Jsem připravená.
Pojďte za mnou.
Počkej.
No jo. Díky za šaty.
Víš, že o to mi nešlo.
Chtěl jsi mi něco říct?
Co je?
Řekni to.
No…
Jenom…
Podle mě je ten plán riskantní,
měli bychom vymyslet bezpečnější.
„Než odkvetou sakury.“
Když sakury začnou kvést, jde to rychle.
A odkvétat začnou v tom nejlepším.
Nemáme čas ani důvod nespěchat.
Ale zůstat tady nebylo v plánu.
Měníš zásady podle situace.
Tohle je jen drobná změna plánu, tak co řešíš? Neříkáš tomu flexibilita?
My svoji práci odvedeme.
Odveď svoji, hledej Sačimota.
Ano?
Čcheok.
Už jdu.
Ti dva přebírají iniciativu fakt rychle. Že, pane Čangu?
Vy tam!
Sem nepovolaní nesmějí. Co jste zač?
Omlouváme se!
Hledáme toalety.
Pojďme, pane.
Tak počkat!
Tady jste.
Ověřila jsem to. Doktor Takahaši dnes skutečně neordinuje.
Opravdu? Zřejmě došlo k nedorozumění.
Tedy…
Je to návštěvník?
Ano, je to pacient doktora Takahašiho.
Musíte pryč.
Toto je stav nouze.
Návštěvníci i ambulantní pacienti musejí opustit pozemky nemocnice.
- Proč je tu armáda? - Opakuji.
Co se děje?
Návštěvníci i ambulantní pacienti musejí opustit pozemky nemocnice.
Všichni pryč z budovy.
Podplukovníku Kato, vydejte rozkaz.
Ty dveře můžou každou chvíli povolit!
Pane!
Přesouváme to na 4. úroveň.
Připravte dusík.
Ano, pane!
Dusík! Přineste dusík!
Ano, pane!
Není se čeho bát.
Přesuneme tě na místo vhodnější pro bohyni.
Co se tu děje?
Určitě budou v pořádku.
Jsou to přece experti.
Jakmile ověří, jestli tam Mjongdža je, zmizí odsud.
- Tihle dva… - Jo?
Asi svoji práci berou stejně vážně jako já.
ZÁKAZ VSTUPU
Hýbe se?
Ne, pane. Zdá se, že spí.
Co je to, pane?
Zdá se, že nějaké spory.
Je to antrax.
Chrání se i ve spánku.
Přesunuli jsme to.
Zavřete dveře.
Přesuňte to na 4. úroveň. Dál tam pumpujte dusík.
Vyhněte se kontaktu se sporami ve vzduchu.
- Ano, pane! - Tak pohyb!
STLAČENÝ DUSÍK
Vypadá to na sníh.
Rychle to taje.
Pomoc!
Úžasné.
Neříkal jsi, že tu léčí japonské vojáky?
Většina jich je v druhém a třetím patře. V prvním jsou kanceláře a spojovatelé.
Je to spíš základna než nemocnice.
Kvůli bezpečnosti se tam nesmím přiblížit.
Jednou za dva dny uklízím oddělení.
Proč je východní věž prázdná?
Jednou tam někdo spadl, je ztrouchnivělá. Chystají rekonstrukci, ale moc to neřeší.
Dostaneš se tam?
Nebude to lehký.
- Ale zvládnu to. Vrátím se. - Moment.
Hej…
Kam šla?
- Rychle! - Ano, pane!
- Rozkazy, pane? - Připravte se!
- Ano! - Pohyb!
Pohyb!
Rychle!
- Rychle! - No tak!
- Připravte se na přesun. - Ano!
- Do sklepa! - Ano, pane!
Pohyb! Rychle!
Ty tu ještě jsi?
Mluv se mnou. Co se děje?
Já jen nechápu důvod.
Důvod čeho?
Že mě to tak žere.
Co tě žere?
Podívejte se na moji situaci.
Išikawa má v rukách můj osud.
Když nenajdu Mjongdžu, přijdu o své jmění.
Mohli by mě odtáhnout do války.
Kolem zastavárny krouží supi a hyeny. Každý si chce něco urvat.
Tak proč tolik…
myslím na ni?
Na tu slídilku?
Na koho?
Tu ženu, co jsi zmínil.
Ženu?
To jsem řekl?
Hrozná smůla. Na zamilovanost nejsou léky.
Zamilovanost? Pozor na pusu! Jsem Čang Tchesang.
Vídám největší krásky z města.
Na severu jsem nejhezčí a na jihu nejžádanější.
Zamiloval ses.
Všechny ty krásky jsi odmítl.
Koukni na sebe teď. Ze všech dívek tvé srdce získala zrovna slídilka.
Tak to není pravda!
A jak to tedy je?
No, přece…
No… Humanismus.
Humanismus?
Ano, humanismus. Láska k lidem.
Dělám si starosti čistě kvůli lásce k lidem. Jasné?
Pak není důvod se trápit.
Měl jsem ji odtud odtáhnout.
Neměl jsem ji v té nemocnici nechat, že ne?
Co radši hledat Sačimota?
Tyhle řeči ti nijak nepomůžou.
Dokaž, že jsi chlap, a ukaž, co umíš!
Prostě odveď svoji práci.
Měl bych?
Jistě.
- Kam jdeš? - Odvést svoji práci, jak umím.
Proč?
Dál už vás vozit nebudu.
Fajn. Jen si něco napiš.
Sačimoto. Japonec něco přes třicet.
Napiš si to.
Profesionální malíř.
Požádej komisaře Išikawu, aby po něm pátral
mezi obyvateli Kjongsongu.
Pro nalezení Mjongdži je to zásadní, ať si dá záležet. Jasné?
- Ano. - Dobře!
Prosím.
Koho kreslíte?
Omlouvám se.
Ta žena na kresbě vypadá jako Korejka.
Jak to poznáte?
Podle účesu.
Opravdu?
Kreslení vám jde.
Jste malíř?
Nejnovější zprávy! Nemocnice Ongsong se zavírá na neurčito!
Nemocnice se zavírá kvůli neznámé nákaze!
- Měla pravdu. - Noviny!
- Stalo se to včera. - Novinky!
- Uzavřena na neurčito! - Čerstvé zprávy!
Neznámá nákaza!
NEMOCNICE UZAVŘENA KVŮLI NEZNÁMÉ NÁKAZE
Všichni dolů!
Rychle! Pohyb!
Jedu!
Postavte barikády.
Pohněte si!
Rychleji!
ZAVŘENO
Zrychlete!
Co to říkáš? Nemocnici obklíčili vojáci?
Dovnitř ani ven se nikdo nedostane.
Mají tam i kulomety. Vypadá to vážně.
Slídilové se neozvali?
Podle mě se nedostali ven.
Pane Čangu. Kam jdete?
Mám jít s vámi?
Běžte za ním.
No jo! Však jsem chtěl!
Ověřila jsem to. Doktor Takahaši dnes skutečně neordinuje.
Co vás sem přivádí?
NAŠLI JSME MJONGDŽU
- Co ta osoba, která vám to dala? - Je stále uvnitř.
Podařilo se mi utéct,
než nemocnici úplně uzavřeli.
Těsně po svítání.
Jsou ti lidé v bezpečí?
To nevím.
Je pravda, že se tam šíří infekční nemoc?
To nevím.
Buďte upřímná!
Co se to tam děje?
To taky nevím!
Včera večer…
tam zemřela spousta lidí.
O život přišel nespočet lidí.
Nevím proč.
Nemám možnost to zjistit.
Proč ty?
Proč jsi přinesla ten vzkaz? Odpověz.
V nemocnici Ongsong se dějí strašné věci.
Lidé tam umírají, ale my nevíme proč.
Moji druzi se mnohokrát pokoušeli zjistit pravdu…
ale žádný se nevrátil.
I teď… to může dopadnout stejně.
NAŠLI JSME MJONGDŽU
- Pane Ku. - Ano.
Obávám se, že tam budu muset jít.
Jako kam?
Do nemocnice.
Pane Čangu!
- Čangu. - Pane?
Všechno připravte.
Půjdu tam.
Stuck in my head.
I’ve been searchin’ for the reason.
Nameless longing.
I’ve been waitin’ for you for so long.
But got no direction. No matter I wanna reach you.
Another way you runnin’. Goin’ on and on.
But need a way to get to you.
You.
You know I’m so stuck with you. No, oh, oh, oh.
You.
Babe, I don’t care at all.
You’ll never know. What I could do.
You’ll never know. What we could have been.
For you. No, oh, oh, oh, oh.
Do you know? Oh, no.
All the way I found you here. Oh, I’ll be right back for you.
Oh, no. All the way I found you here.
Oh, I’ll be right back for you. Oh, no.
Chasing the lights. Even don’t know where I’m goin’.
Losing my sight.
Hope you know that. What I’m lookin’ for.
But got no direction. No matter I wanna reach you.
Another way you runnin’. Goin’ on and on.
But need a way to get to you.
Ride on a paper plane.
Sandcastles on a seaside.
Don’t scare me at all.
If I can get on with you forever.
Just wanna be there. With you forever.
How beauty miserable us.
Let me keep on.
Know, what I could do.
You’ll never know. What we could have been.
For you. No, oh, oh, oh, oh.
Do you know? Oh, no.
All the way I found you here.
Oh, I’ll be right back for you. Oh, no.
All the way I found you here.
Oh, I’ll be right back for you. Oh, no.
Lead me to the way towards you.
I’ve been waitin’ for so long. I’m ready to run to you.
Reason for another reason.
Now I’m so sick of waitin’.
Voices in my head.
Mess around in my mind.
Know, what I could do.
You’ll never know. What we could have been.
For you. No, oh, oh, oh, oh.
Do you know? Oh, no.
You’ll never know. What I could do.
You’ll never know. What we could have been.
For you. No, oh, oh, oh, oh.
Do you know? Oh, no.
All the way I found you here.
Oh, I’ll be right back for you. Oh, no.
All the way I found you here.
Oh, I’ll be right back for you. Oh, no.
Hope you know that.
So long, so long.
Překlad titulků: Tomáš Slavík