GYEONGSEONG CREATURE
ETT ÅR TIDIGARE ONGSEONG-SJUKHUSET, GYEONGSEONG
Ryu Sachimoto, examen från Tokyos konstuniversitet…
-Anmälde du dig frivilligt? -Ja.
För att tjäna Hans Majestät och Japans kejsardöme.
Och få bra betalt dessutom.
Vad är det för nåt?
Den heter Kaitai shinsho.
Kaitai shinsho?
Liknande böcker har funnits i Tyskland sen 1722.
Även om vi ligger efter,
så arbetar vi för att höja kejsardömets medicinska standard
här på Ongseong-sjukhuset, genom ett flertal forskningsstudier och experiment.
Ditt jobb är skapa en förteckning över dem.
Så,
det jag ska rita är…
Vilken del ska vi jobba med i dag?
Vi har en ny konstnär med oss i dag.
Vi kan väl börja med att öppna buken?
Ja.
Skalpell.
Döda mig inte.
Snälla. Snälla, skona mig!
Doktorn! Snälla!
Snälla, döda mig inte!
Sachimoto!
Kom genast tillbaka!
Jag var bara en fattig konstnär.
Jag behövde pengar,
och jag valde Joseon på grund av den höga lönen, men…
Gråt inte.
Ni vänjer er snart, precis som alla andra här.
Människor är såna.
Vi anpassar oss snabbt till allt.
Oavsett om det är längtan…
eller kval.
Tiden är ute. Rappa på.
GYEONGSEONG CREATURE MELLAN LÄNGTAN OCH KVAL
AVSNITT 2 MOR
Varför har du accepterat en sån mans begäran?
Det fanns inte skäl att låta bli.
Han hittar den försvunna personen. Vi får information om Sachimoto.
Han är en oförskämd och skamlös man.
Var inte så snabb att döma folk.
Det märks på hur han pratar
och behandlar andras problem så lättvindigt.
Vi är bara spårare för honom.
Vi har kommit överens. Vi arbetar för ömsesidig vinning.
Det här fallet…
Jag har en dålig magkänsla.
Jag hade samma känsla på Manwol.
Och du blev svårt skadad då.
Det här blir sista gången, Chae-ok.
När det här är över,
borde du återvända hem.
Men mor, då?
Att hitta din mor är mitt öde och min börda att bära.
Jag kan inte låta dig bära den längre.
Far.
Du ska leva ditt eget liv.
Det är vårt sista uppdrag ihop.
Tills körsbärsblommorna faller.
Vad tycker ni om de där spårarna?
Har de vad som krävs?
Att döma av det de sa,
verkade de inte vara amatörer.
-Vem tar nästa skift? -Jag hörde att det var Kinoshita.
Den nye grabben?
Han är inte bra.
-Sätt fart! -Ja.
Varför hittar vi inte en enda ledtråd?
Jag finkammade tesalonger,
restauranger, boutiquer och skoaffärer. Ingen vet var Myeong-ja är.
Hur är det möjligt?
Jag besökte till och med rickshawkontoret som hon anlitar, men de visste inget.
Ingen har skjutsat henne eller sett henne. Är hon borta med vinden?
Hon är spårlöst försvunnen.
Det är som om Myeong-ja har gått upp i rök.
Folk lämnar spår vart de än tar vägen. Vi har bara inte hittat det.
Förresten, är det verkligen så de skuggar oss?
Tror de att vi är idioter?
Det är den mest uppenbara skuggning jag nånsin har sett.
Man blir nervös av att låtsas att man inte lägger märke till dem.
-Han bråkar om pottan. -Har han tappat förståndet?
Svara mig! Vad är det för färg?
Tja…
Det är vitt.
Och vad kallar man vitt porslin i Joseon?
Baekja, herrn.
Så…
Vad är det här?
Svara mig!
Jag frågar dig vad det här är!
Få se.
Hur ska jag uttrycka det?
Det är för fult för att kallas fint porslin.
Det ser ut som helt vanlig keramik.
Men jag betalade 100 won för den.
Än sen?
Hur mycket skulle ni ge mig om jag skulle pantsätta den här?
Har ni en skriftlig garanti på er?
Ett kvitto går också bra.
Det har jag inte.
Ni gav alltså 100 won för en potta som knappt är värd 10 jeon,
och har inte garanti eller kvitto? Det är tydligt att ni blev lurad.
Det är ett ärende för polisen, inte en pantbank.
Herr Jang.
Var nu hygglig och ta pottan.
Jag hörde att Ishikawa ska konfiskera allt ni äger.
Enligt vem?
Alla i Bonjeong vet om det.
Gyllene skattens hus får en ny ägare.
Ni kommer att förlora allt ändå. Vad betyder en potta för er?
Den här jäveln…
Vad tjafsar du om?
Va?
"Den här jäveln"?
Sluta störa mina affärer och stick.
Om du utmanar ödet råkar du illa ut.
Och undvik att tala Joseons språk.
Ditt uttal är uselt.
Det är hemskt!
Fan ta dig!
Du ska dö!
Gyllene skattens hus ägs av mig, Jang Tae-sang,
och så kommer det att förbli.
Om du bråkar i min butik, eller ens vågar drömma om att råna mig,
bör du vara beredd att antingen dö eller att vara ytterst nära att dö.
Kom igen! Min arm gör ont!
Min arm sviker mig. Det måste vara min ålder.
Ser ni? Titta.
Hallå.
Du borde gå.
-Flytta på er! -Stick!
Ur vägen!
Vi går.
Från och med nu ska alla vara vaksamma.
Va?
Vad menar ni?
Vi måste hitta Myeong-ja snart,
annars kommer skurkar som han att dyka upp och besvära oss.
Det påminner mig…
De hittade den sista platsen Myeong-ja besökte.
Va?
Vi hittade rickshawdragaren som drog henne för sju dagar sen.
Va? Det är omöjligt!
Jag letade upp alla dragare som jobbar för Vårmånens sal.
Jag hörde mig för och undersökte allt själv!
Han jobbar inte för Vårmånens sal.
Vad hände sen?
Ni sa att hon kunde ha blivit dödad.
Vi funderade på vem som kunde ha dödat henne.
Vi kom bara på en kandidat.
Var är Takashi?
Han blev sjuk och ska vila i tre till fyra dagar.
Fru Yukiko Maeda.
Kallade Yukiko Maeda på Myeong-ja?
Hon kallades till Ishikawas hus och flyttades kort därefter.
Vart?
Ongseong-sjukhuset.
Ongseong-sjukhuset?
Är ni säker?
Snälla, döda mig inte!
Är du säker på att det var Ongseong-sjukhuset?
Ja! Jag svär på att det var Ongseong-sjukhuset!
Jag svär på mors och fars liv!
Det var Ongseong-sjukhuset! Jag sa ju att jag själv förde dit henne!
Hon försvann efter att dragaren hade lämnat henne på Ongseong-sjukhuset,
så antagligen är hon fortfarande där inne.
Nej, det kan inte stämma.
Vad kan inte stämma?
Så här fungerar Ongseong-sjukhuset:
Man kommer bara in om man är japansk militär,
polis eller regeringstjänsteman.
En kurtisan från Joseon kommer inte in.
Ni vet inte hur hård säkerhetskontrollen är vid grinden.
Tänk om Yukiko Maeda drog i några trådar och ordnade det?
Varför skulle hon?
Varför skulle hon ta sin mans älskarinna till ett japanskt sjukhus?
Vi kan ta oss in på sjukhuset.
Vad är det för fel på er?
Jag sa precis att vi Joseon-födda inte får komma in!
Jag hörde att herr Jang har kontakter.
Men inte tillräckligt bra för att få in oss?
Jag känner några Joseon-individer som får besöka sjukhuset.
Kan vi ta oss in eller inte?
Vi får se.
Glöm det. Om ni inte kan, så ordnar vi det.
Ni är visst otålig. Vem påstår att jag inte kan?
Jag säger bara att vi ska göra upp en plan.
Vi måste vara väl förberedda, vad vi än gör.
Förstår ni inte det?
Har jag nåt i ansiktet?
Vad gör ni?
Ge dem till de två utanför.
Vad har ni för plan?
Hur vågar de tvivla på mig?
Jag ska visa dem hur smart och noggrann jag är.
Vad är pengarna till? Vad ska ni göra nu?
Vad tror ni?
Det omöjliga, så klart.
-Vad är det här? -Pengar.
Det är pengar.
Du kan ge dem till självständighetsrörelsen.
Du får använda dem hur du vill.
Vad har du i kikaren?
-Låna ut din legitimation. -Min legitimation?
Bara ett fåtal Joseon-födda släpps in på Ongseong-sjukhuset,
och din familj tillhör dem.
-Inte sant? -Varför?
Är du sjuk?
Nej, inte jag.
Vänta!
Om det har med Ishikawa att göra, så vill jag inte bli inblandad.
Se det som att du räddar din väns liv.
Om du fortfarande betraktar mig som en vän.
Vem är det som är sjuk?
Jag borde åtminstone veta vem det är.
Fråga inte så mycket, för ditt eget bästa.
Du är här för att stjäla min identitet, och du är orolig för mig?
Hjälper du till?
Tänk om du hade lika stor passion för att hjälpa oss.
Förlåt, men jag dagdrömmer inte om självständighet.
Ska jag ta tillbaka det som inte ens kungen kunde skydda?
Allt jag vill, i dessa oroliga tider, är att envist sträva efter
att hålla mig vid liv dag efter dag.
Så,
lånar du ut den?
Återlämna den intakt.
Det ska jag.
Hur gick det?
Är spårarna här än?
Där är de.
Den är också fin!
Så vacker!
Nu ger vi oss av.
Snarast.
Ja, vi beger oss.
Hoppa in.
Det är artigt att hjälpa damer in i bilen.
Det behövs inte.
Nu kör vi.
Legitimation.
Det här är min husbonde.
Känner ni till Bugang-företaget? Han är familjens förstfödde son.
Är de med er?
Det är min husbondes fästmö och hennes far.
Det är strax dags för vårt möte…
Skynda er.
Dr Takahashi avskyr verkligen när folk är sena till möten.
Josenjing-jävlar…
Släpp in dem!
Tack!
Vänta!
Ni glömde den här.
Så dumt av mig!
Tack, herrn!
-Ongseong-sjukhuset? -Ja. Han gick in med ett sällskap.
Ska jag be vår man att stanna och hålla utkik?
ARKIV
Jag ska träffa dr Takahashi.
Dr Takahashi?
Dr Takahashi är vår familjeläkare, men han är inte på kontoret i dag.
Han spelar soft tennis på torsdag eftermiddag.
Ännu bättre.
Dr Takahashi är inte på kontoret i eftermiddag.
Men jag har en tid hos honom i dag.
Kan ni titta en gång till?
-Ett ögonblick. -Visst.
Min mage!
Vad är det?
Hur mår ni?
Var gör det ont?
Min mage!
Gap-pyeong!
Hur står det till?
Gap-pyeong!
-Det kommer ut ur min stjärt! -Vad kommer ut ur din stjärt?
Det gör ont!
Vad kommer ut?
Det kommer ut!
Håll ut!
Finns det några läkare i närheten?
Läkare!
Håll ut!
Akiko…
Vem är ni?
Vad gör ni här?
Jag…
har gått vilse.
Om ni har gått vilse, varför bläddrade ni då i arkiven?
En vän till mig är inlagd på sjukhuset, men jag hittar inte vederbörande.
Ni är från Joseon.
Ställ inte till med en scen.
Jag går lugnt härifrån.
Går det bra?
Vad gör ni här?
Berätta vem ni är.
Ställ inte till med en scen, sa hon.
Är ni från Manchuriet?
Vem är ni?
Doktorn kommer snart. Håll ut.
Jag tror att doktorn är här. Han är här!
Det här borde lindra hans smärta.
Ta av hans kavaj.
Vänta, nej!
Nej.
Nej, sluta!
Ni får inte!
Snälla, döda mig inte! Snälla!
Herrn, snälla.
Snälla herrn…
-Fort! -Ja, doktorn.
Ni mår snart bättre.
Nej!
-Gap-pyeong! -Nej.
Hallå där! Kom hit!
Gör det inte!
Kom hit!
Vänta! Vänta lite…
-Vad är det? -Smärtan gick över.
Verkligen?
Hur är det möjligt? Smärtan gick över!
Hur sa?
Det gör inte ont längre, doktorn!
Fantastiskt!
Tack, doktorn. Ni är verkligen en skicklig läkare!
Fascinerande.
Tänkte ni låta dem ge mig sprutan?
Det gjorde de inte.
Vad var det?
Vad händer? Hörde ni det där?
Var inte rädda!
Den närliggande militärbasen har nog skjutövning igen.
Det var märkligt. Ljudet kom från under byggnaden.
Vi rör på oss.
Följ efter mig.
-Varför sköt ni? -Vi kunde inte fånga den.
Två anfölls innan vi nådde dörren!
En korpral lever fortfarande!
Snälla, hjälp mig!
Snälla, hjälp…
Vad gör vi?
Jag går fram och räddar korpralen!
Stå still. Rör er inte!
Snälla, låt mig rädda honom.
Var tyst.
Rör inte en fena.
Experimentet är livsnödvändigt för oss.
Uppfattat?
Överstelöjtnant Kato. Där borta…
Vad är det där för nåt?
Rädda mig!
Snälla…
Snälla, rädda mig!
Hjälp!
Snälla…
Sluta!
Nej! Stanna!
Hon är en gudinna.
En gudinna har fötts!
Vad gör ni här? Vad är det som pågår?
Vi ska tillbringa natten här.
Va?
Vi, då? Vi också?
Ni är bara i vägen, så jag föreslår att ni går.
Berätta åtminstone vad som pågår.
Det finns en militäravdelning på baksidan.
Det pågår nåt mycket skumt i källaren.
Joseon-folk från Seodaemun-fängelset skickas dit,
men tydligen har ingen
kommit tillbaka.
Är Myeong-ja också där?
Vi tänker ta reda på det.
Vad…
Var fick ni den informationen ifrån?
Nåt pågår på militäravdelningen just nu.
Kom tillbaka en annan dag.
Det hinner vi inte.
Visa vägen. Vi sköter resten.
Vänta…
Vad…
Vad är det som händer just nu?
Vad kan vaktmästaren ha sagt till er som…
Min yngre bror förflyttades hit från Seodaemun-fängelset för ett år sen.
Han flyttades på grund av hög feber, men jag har inte hittat honom.
Jag har letat, men han nämns inte ens i arkivet.
Kära nån. Så ni tog er in för att hitta honom.
Varför skulle vi tro på er? Ni är en främling.
Vad är det?
Patriotiska sällskapets tecken.
Det är en självständighetsgrupp.
Ni borde gå, herr Jang.
Vi ser om Myeong-ja faktiskt är här och sänder bud.
Men…
Jag är klar.
Följ efter mig.
Vänta.
Just det. Tack för kläderna.
Det var inte det jag menade.
Har ni nåt mer att säga?
Vad är det?
Säg det.
Jo,
jag bara…
Jag tycker att planen är för våghalsig, så jag anser
att vi borde komma på en säkrare plan.
"Tills körsbärsblommorna faller."
När körsbärsblommorna slår ut, blommar de snabbt.
Sen börjar de falla precis när man tror att alla har blommat.
Vi har inte tid eller skäl att vänta.
Det ingick inte i planen att ni skulle stanna här.
Ni anpassar era principer efter situation. Det är bara en liten förändring i planen.
Är det inte det ni kallar flexibilitet?
Vi ska göra vårt jobb.
Gör ert och sök efter Sachimoto.
Överens?
Chae-ok.
Jag kommer.
De är verkligen snabba på att ta initiativ.
Inte sant?
Hallå där!
Området är förbjudet för obehöriga.
Vilka är ni?
Ursäkta!
Vi letade bara efter toaletten.
Vi går, herrn.
Vänta lite!
Där är ni ju.
Jag tittade, och dr Takahashi är mycket riktigt borta i dag.
Jaså?
Det måste ha skett ett missförstånd.
Kära nån…
Är han en besökare?
Ja, han är dr Takahashis öppenvårdspatient.
Ni måste genast gå.
Det är ett nödläge.
Alla besökare och öppenvårdspatienter måste lämna lokalerna.
-Varför är militären här? -Jag upprepar.
Vad står på?
Alla besökare och öppenvårdspatienter måste lämna lokalerna.
Var goda att lämna byggnaden.
Överstelöjtnant Kato. Ge order.
Laboratoriedörren kan gå sönder när som helst!
Överstelöjtnant!
Flytta den till plan fyra.
Förbered kvävet.
Uppfattat!
Kväve! Hämta kvävet!
Uppfattat!
Oroa dig inte.
Vi flyttar dig till en plats mer värdig en gudinna.
Vad handlade det om?
De klarar sig säkert. De ska ju vara experter.
De kommer när de har bekräftat att Myeong-ja är där.
-De där två… -Ja.
De tar sitt jobb på lika stort allvar som jag.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Rörelser?
Nej. Den verkar sova.
Vad är det här för nåt?
Det verkar vara nån sorts sporer.
Det är mjältbrand.
Den skyddar sig även i sömnen.
Vi har flyttat den.
Stäng dörren.
Flytta den till plan fyra.
Upphör inte att injicera kväve under transporten.
Undvik kontakt med sporerna.
Vi måste vara försiktiga.
Uppfattat!
Rör på er!
KVÄVE KOMPRIMERAD GAS
Det är nog snö.
Det smälter bort snabbt.
Hjälp!
Fantastiskt.
Sa ni inte att japanska soldater vårdas här?
Främst på andra och tredje våningen.
Första våningen har kontor och kommunikationsrum.
Som en militäranläggning.
Säkerheten är så hård att jag inte får gå i närheten.
Jag får bara gå in varannan dag för att städa salarna.
Varför är det östra vakttornet tomt?
En man föll till sin död. Det var för klent.
Det pratades om renovering, men det har försummats sen dess.
Kan du ta dig till tornet?
Det blir inte lätt, men jag klarar det.
-Jag kommer tillbaka. -Vänta.
Men…
Vart tog hon vägen?
-Fort! -Uppfattat!
-Vad ska vi göra? -Förbered förflyttning!
-Uppfattat! -Ut!
Sätt fart!
Fort!
-Skynda! -Kom igen!
-Förbered förflyttning. -Ja!
-Till källaren! -Uppfattat!
Fortsätt! Fort!
Är ni kvar?
Prata med mig. Vad är det nu?
Jag förstår inte varför.
Vad då?
Varför det besvärar mig.
Vad för nåt?
Jag befinner mig ju i knipa.
Ishikawa har mitt liv i sina händer.
Om jag inte hittar Myeong-ja konfiskeras hela min förmögenhet.
Jag kan till och med tvingas ut i krig.
Dessutom kretsar hyenor och gamar kring butiken,
beredda att ta en tugga av vad de än kommer över.
Så varför är jag så…
besvärad av henne?
Menar ni spårarflickan?
Vem då?
Ni sa "henne".
"Henne"?
Sa jag det?
Så synd. Det finns inget botemedel mot kärlekskrankhet.
Kärlekskrankhet? Vakta er tunga!
Jag är Jang Tae-sang.
Stans vackra flickor påverkar mig inte det minsta.
Bukchons snyggaste kille! Namchons nummer ett!
Det bevisar att ni är kärlekskrank.
Ni rynkade på näsan åt alla de där skönheterna,
och se på er nu.
En spårarflicka stal ert hjärta.
Nej, så är det inte alls!
Vad är det, då?
Ni vet…
Humanism?
Ja, humanism.
Kärlek till mänskligheten.
Jag oroar mig och grubblar på grund av min kärlek till mänskligheten.
Förstår ni?
Då är det ingen fara.
Jag borde ha släpat ut henne därifrån.
Jag borde väl inte ha lämnat henne på sjukhuset?
Om ni har tid att slösa, så hitta Sachimoto.
Att stå där och oroa sig gör ingen nytta.
Var den man ni är och visa oss hur ni gör saker på ert sätt!
Gör er del, menar jag.
Tycker ni det?
Ni har rätt.
Vart är ni på väg?
Jag ska göra min del på mitt sätt.
Vad är det?
Jag vägrar att köra runt er längre.
Då så. Skriv ner det här.
Sachimoto. En japansk man i 35-årsåldern.
Skriv ner det.
Konstnär till yrket.
Be polismästare Ishikawa att söka efter en sån man
bland invånarna i Gyeongseong.
Det är viktigt för att hitta Myeong-ja, så han måste vara noggrann.
-Ja. -Okej!
Varsågoda.
Vem ritar ni?
Jag ber om ursäkt. Kvinnan ni tecknade såg ut att vara från Joseon.
Hur ser ni det?
Hennes bena.
Jaså?
Ni är skicklig på att teckna.
Är ni konstnär?
Senaste nytt!
Ongseong-sjukhuset är stängt!
Ongseong-sjukhuset stänger på grund av okänd smitta!
Choi hade rätt.
Det handlar om gårdagen.
-Stängt på obestämd tid! -Senaste nytt!
ONGSEONG-SJUKHUSET ÄR STÄNGT PÅ GRUND AV SMITTSAM SJUKDOM.
Gå av nu!
Fort! Rör på påkarna!
Fortare!
Bygg barrikaderna.
Sätt fart, sa jag!
Flytta dem snabbt!
STÄNGT
Vad pratar ni om? Är sjukhuset omringat av soldater?
Ingen kan ta sig in från utsidan och ingen kan ta sig ut från insidan.
De hade kulsprutor. Det verkar allvarligt, herrn.
Har vi hört av spårarna?
Jag tror inte att de tog sig ut ur sjukhuset.
Herr Jang. Vart ska ni?
Ska jag följa med?
Gå efter honom.
Okej! Jag var ju på väg.
Jag tittade, och dr Takahashi är mycket riktigt borta i dag.
Vad för er hit?
VI HAR HITTAT MYEONG-JA
Och den som gav er den här?
De är kvar där inne.
Jag lyckades fly innan sjukhuset stängdes helt,
i gryningen.
Är de utom fara?
Jag vet inte.
Är det sant att en smittsam sjukdom har spridits där inne?
Jag vet inte.
Var ärlig mot mig!
Vad pågår där inne just nu?
Jag vet inte!
I går kväll…
dog många människor på sjukhuset.
Otaliga människor miste sina liv.
Jag vet inte varför.
Och jag kan inte ta reda på det.
Varför just du?
Varför kom du med lappen till mig? Svara mig.
Det händer fruktansvärda saker på Ongseong-sjukhuset.
Folk dör som flugor, men vi vet inte varför.
Mina kamrater försökte ta reda på sanningen flera gånger…
men ingen kom tillbaka.
Den här gången blir kanske inget undantag.
VI HAR HITTAT MYEONG-JA
-Herr Gu. -Ja.
Jag är rädd att jag måste ta mig in.
Var nånstans?
-Ongseong-sjukhuset. -Herr Jang!
-Herrn. -Herrn.
Förbered allt.
Jag ska ta mig in.
Stuck in my head
I've been searchin' for the reason
Nameless longing
I've been waitin' for you for so long
But got no direction No matter I wanna reach you
Another way you runnin' Goin' on and on
But need a way to get to you
You
You know I'm so stuck with you
No, oh, oh, oh
You
Babe, I don't care at all
You'll never know What I could do
You'll never know What we could have been
For you No, oh, oh, oh, oh
Do you know Oh, no
All the way I found you here
Oh, I'll be right back for you
Oh, no
All the way I found you here
Oh, I'll be right back for you Oh, no
Chasing the lights Even don't know where I'm goin'
Losing my sight
Hope you know that What I'm lookin' for
But got no direction No matter I wanna reach you
Another way you runnin' Goin' on and on
But need a way to get to you
Ride on a paper plane
Sandcastles on a seaside
Don't scare me at all
If I can get on with you forever
Just wanna be there With you forever
How beauty miserable us
Let me keep on
Know, what I could do
You'll never know What we could have been
For you No, oh, oh, oh, oh
Do you know Oh, no
All the way I found you here
Oh, I'll be right back for you Oh, no
All the way I found you here
Oh, I'll be right back for you Oh, no
Lead me to the way towards you
I've been waitin' for so long I'm ready to run to you
Reason for another reason
Now I'm so sick of waitin'
Voices in my head
Mess around in my mind
Know, what I could do
You'll never know What we could have been
For you No, oh, oh, oh, oh
Do you know Oh, no
You'll never know What I could do
You'll never know What we could have been
For you No, oh, oh, oh, oh
Do you know Oh, no
All the way I found you here
Oh, I'll be right back for you Oh, no
All the way I found you here
Oh, I'll be right back for you Oh, no
Hope you know that
So long, so long