GYEONGSEONG CREATURE
Några förluster?
Vi miste tre soldater och fyra från smittskyddsplutonen.
En major blev svårt skadad.
De flesta av Joseons försöksobjekt är döda.
Hur vacker var den?
Hur rörde den sig?
Hur snabb var den, egentligen?
Berätta.
Berätta hur fulländad den var.
6 TIMMAR TIDIGARE
Ursäkta mig, major.
Jag har inte sett några sporer på ett tag.
Hjälp!
Hjälp mig!
Ljus!
Fort! Nu!
Lägg an!
Ser ni nåt?
Nej, jag ser ingenting.
Hjälp mig.
Snälla, hjälp mig!
Hjälp!
Jag vill inte dö.
Snälla. Snälla, hjälp mig.
Stäng dörren.
Stäng dörren. Nu!
Sluta inte!
Stäng den nu.
Stäng dörren, sa jag. Fort!
Hjälp mig, snälla!
Snälla! Hjälp mig.
Stäng dörren. Gör det nu.
Jag vill inte dö. Snälla, hjälp mig!
Hjälp mig, major Endo!
-Släpp. -Nej!
Nej!
Dörren går inte att stänga! På grund av er!
Släpp!
Major Endo!
Skitstövel!
Svara mig.
Var vårt experiment
framgångsrikt?
Snälla…
Utplåna den.
Det ni har skapat…
är en katastrof.
Gör det innan det är för sent.
Snälla, utplåna
den där varelsen.
En katastrof, säger ni?
Jag förstår.
GYEONGSEONG CREATURE MELLAN BESATTHET OCH IHÄRDIGHET
AVSNITT 3 SIGNAL
Teet doftar gott.
Tack vare er, herr Jang.
Mina teceremonier har blivit dubbelt så trevliga
tack vare de eleganta koppar ni skaffade åt mig.
Ert uttal av Joseons språk har blivit mer naturligt.
Även det tack vare er och den duktiga läraren ni presenterade mig för.
Jag hörde att Ongseong-sjukhuset har stängt.
Har ni hört nåt?
Jo,
jag hörde att en okänd infektion har spridits där inne.
Jag har tappat kontakten med en vän som är inlagd där.
Om ni känner nån där inne, så hoppas jag att ni kan fråga
om hur det är där inne och när det kan öppnas igen.
Gäller det flickan som heter Myeong-ja?
I så fall är det bäst att inte leta efter henne.
I Joseon säger man: "Den som drunknar griper efter halmstrån."
En desperat man klamrar sig fast vid allt, oavsett hur trivialt det är.
Jag är den som drunknar, fru Maeda.
Ni klarar väl av att avvärja min mans hot, inte sant?
Om det bara var hot, så hade jag kunnat det.
Han menar allvar.
Så?
Jag tänker också ta det på allvar,
så att jag kan överleva.
Ni kommer inte in på Ongseong-sjukhuset just nu.
Även om ni gör det, så hittar ni inte det ni söker.
Ni borde fundera ut ett annat sätt, herr Jang.
Jag råder er som er vän.
Jag behöver ritningar över sjukhuset. Ni har kontakter.
Skaffa detaljerade ritningar.
Vad gör ritningarna för nytta om vi inte kan komma in?
Sjukhuset är stängt.
Alla utomstående, även leverantörer, har nekats inträde.
Man kan inte smita in.
Ge dem till mig innan dagen är slut.
Det ska vara en infektion.
Gud vet vilken sjukdom. Vi kanske kolar allihop.
Då går jag in ensam. Okej?
Tänk om det är en lögn?
Tänk om spårarflickan ljög?
Det är möjligt, inte sant?
Det finns ingen väg ut och infektionen sprids.
Hon kan ljuga om att ha hittat Myeong-ja för att rädda sitt eget skinn!
Tror ni det?
Tänk efter.
Hur kan hon vara på ett sjukhus för uppsatta japanska tjänstemän?
Inte en chans att hon är där!
Jag slår vad om hela min förmögenhet på 380 won.
Hur kan ni ha en så konsekvent otur?
Va?
Varje kort ni drar är skräp. Varje vad slutar med förlust.
Varje gång ni spelar får ni tömma fickorna.
När har det nånsin hänt mig?
Myeong-ja är definitivt där inne.
Jag fick det just bekräftat av fru Maeda.
Ishikawas fru?
Sa hon att Myeong-ja är där inne?
Gjorde hon det?
Sa fruntimret verkligen det?
Jag tar mig in i Ongseong-sjukhuset klockan 22 i kväll.
Förbered er därefter.
VI HAR HITTAT MYEONG-JA
Skicka en signal klockan 22, till sjukhusets östra flygel.
Alla signaler duger, till exempel rök eller en låga.
Ni hittar inte det ni söker.
Kom på ett sätt
att få ut dem.
Ni borde fundera ut ett annat sätt.
Vad har Jang Tae-sang haft för sig?
Han har varit på olika ställen i stan hela förmiddagen.
Men…
Men vad?
Hans rutt har varit lite märklig.
Mahjong?
Jag vann!
Ja.
Han spelade mahjong i en timme vid kinesen Wangs butik.
FYRVERKERIER
Nästa omgång är dubbel.
Är ni med?
Visst!
Och sen?
Han åkte rickshaw runt Bonjeongs gator i 30 minuter.
-Åkte han bara runt på gatorna? -Ja.
Till sist besökte han…
En skräddare?
Ja, han verkar låta sy upp en ny kostym.
Jag vill ha en kostym i den djärva stil som är populär just nu.
Ja, herrn.
Amerikansk ren ull. Den kom från Tokyo förra månaden.
Jag tror att ni föredrar det andra alternativet, herrn.
Det skickades från Månskensbaren i går kväll.
Jag ska städa.
Gå in.
Ja.
STÄDMATERIAL
-Har lappen levererats? -Jag gav den till nån vi kan lita på.
Den bör ha nått Gyllene skattens hus nu.
Förresten,
är du säker på att Myeong-ja är här?
Det verkar så.
I går kväll…
Skjut honom inte.
Han är på vår sida.
Va?
-Det är en japansk soldat. -Nej, det är jag inte!
Jag är från Joseon.
Jag är verkligen från Joseon.
Nu ska vi se.
Den är i gott skick.
Men ganska gammal.
Den har varit min familjs inkomstkälla de senaste tio åren.
Min äldste fick läsa medicin.
Det högsta jag kan ge er är 90 won. Vill ni pantsätta den ändå?
Jag behöver inte pengarna.
Kan ni hitta min son i stället?
Han ska ha evakuerats från Bongrim efter att ha sårats i strid.
Jag har inte hört av honom.
Jag blev inkallad när jag studerade medicin i Gyeongseong.
I Bongrim i Kina blev jag skadad i strid
och skickades till Ongseong-sjukhuset.
När jag blev frisk sattes jag i smittskyddsplutonen.
Smittskydd?
De experimenterar på människor i ett underjordiskt laboratorium.
Jag såg otaliga människor från Joseon dö…
med mina egna ögon i går kväll.
Det som hände i går…
orsakades av mjältbrand.
Jag bevittnade nåt liknande i Bongrim.
En hel by utplånades av mjältbrand.
Det var så hemskt att jag minns det än i dag.
De jävlarna!
Råkade du se en ung man i 20-årsåldern bland de döda?
Han är medellång och har en svart fläck bredvid höger öra.
Jag beklagar. Jag kunde inte undersöka alla kroppar.
Många från Joseon hålls fortfarande i det underjordiska fängelset.
Det var där jag såg Myeong-ja.
Sitt kvar tills vi har steriliserat området.
Det är farligt, så stanna där ni är.
Ni kan dö av att röra mjältbranden. Sitt i hörnet tills allt är steriliserat.
Förstår ni?
Ni måste hjälpa mig.
Sök upp polismästare Ishikawa.
Säg att jag är här.
Myeong-ja från Vårmånens sal. Nej, säg att Akiko är fängslad här.
Han kommer säkert att belöna er.
Snälla.
Säg till Ishikawa. Säg att jag är här.
Håll klaffen!
Håll tyst! Håll dig undan!
Men det fanns inget jag kunde göra för henne.
För jag satt i samma båt.
Vad gör du?
Ta dig samman, josenjing-jävel!
Håll inne din äckliga spya!
Josenjing-jävel!
Smutsiga josenjing-jävel!
Det fanns bara ett sätt att fly
från detta helvete.
Mamma.
Förlåt din olydige son!
Slösa inte bort ditt liv.
Tiden kommer då din död räknas.
Då kan du dö.
Vem är hon?
Nåväl,
jag vet inte vem kvinnan på teckningen är.
Men jag vet vem som ritade den.
Han är japan.
Han kallar sig konstnär.
Han hette
Sachimoto, tror jag.
Vad är allt det här?
Vad har du ritat?
Berätta mer.
Vem jobbar han för? Var bor han?
Gillar ni kinesisk mat?
Klockan 20 i kväll. Restaurang Sahaeru.
Jag har inte tid att avnjuta kinesisk mat just nu.
Jag pratar om Sachimoto, inte er.
Vi ska träffas på Sahaeru i kväll.
-I kväll? -Klockan 20.
Kom inte för sent.
Ni måste driva ett intressant experiment.
Jag hörde att ni förlorade en hel smittskyddspluton,
samt mängder av försöksobjekt från Joseon.
Jag hoppas att ert experiment har strategiskt värde för oss.
Vad menar ni?
Tokyo har ödelagts av de senaste flyganfallen.
Vi är i trängande behov av
ett kraftfullt vapen som kan vända krigets tidvatten till vår fördel.
Ska vi använda varelsen där nere?
Det är för tidigt att dra slutsatser.
Dess intelligens, kognitiva förmågor,
och huruvida den kan tämjas eller inte,
har inte bekräftats än.
Allt levande i världen kan tämjas,
precis som vi har tämjt Joseon.
Jag har bara varit på källarplan två. Där är fängelset. Myeong-ja var här.
-Hur många vakter? -Ett par vakter var tionde meter.
Beväpnade.
Att få ut henne är lika svårt som att ta sig in.
Men…
Om ni får ut henne, finns det ett sätt att fly från sjukhuset?
Vi väntar på våra positioner tills vi får en signal utifrån.
Gå tillbaka till din pluton.
Nej, jag går aldrig tillbaka dit igen.
Om de genomsöker avdelningen blir det mer problem för oss.
De kanske till och med hittar de här två.
Då skulle hela operationen vara över.
Vi borde kunna fly allihop.
Jag är säker.
Vi ses senare.
Snälla…
Glöm inte bort mig.
Känner du igen den?
-Planlösningen. -Ja.
Som det underjordiska laboratoriet i Manchuriet.
Det är väl värt ett försök?
Du minns vad som hände i Manchuriet.
Det som pågick i det underjordiska laboratoriet.
Vilka fasor folket utsattes för.
Chae-ok.
Om samma sak händer här…
Ska vi inte försöka göra nåt den här gången?
Vi väntar åtminstone tills signalen kommer.
Det har redan gått 30 minuter. Vem väntar ni på?
En kvinna.
En kvänna?
Inte "kvänna". En kvinna.
Där är hon!
Bra jobbat. Köp nåt att äta.
Ursäkta…
Ser man på.
Jang Ttai-sang från Gyllene skatten.
Släpp förbi mig. Jag har brådskande affärer.
Välkommen. Den här vägen.
Vi har en del oavslutade affärer att sköta först.
Okej. Jag fattar.
Om det är det ni vill, så kom till min butik i morgon bitti.
Låter det bra?
-Herrn. -Ja.
Du måste vara hungrig. Här, Joseon-pannkaka.
Smaka.
Ja, herrn.
Jättegott!
Josenjing-jävlarna kan verkligen laga mat.
Herrn…
Tror ni att han klarar sig?
Mori.
Vårt jobb är att observera, inte ingripa.
Vi observerar, rapporterar och tar emot order.
Det är allt.
-Ja, herrn. -Ta en tugga.
Vänta nu. Vänta.
Ett ögonblick.
Vi kan lösa det med pengar.
Vi behöver inte blanda in svärd, eller hur?
Lugna er. Hur mycket pengar vill ni ha?
-Gyllene skatten. -Gyllene skatten.
Vad då?
Ge oss Gyllene skattens hus. Då skonar jag dig.
Skoja inte.
Jag sa ju att jag är upptagen.
Jag ska träffa nån klockan åtta. En viktig person.
Oj, vad tiden går! Se, det är snart dags!
Jag går.
Du borde fundera noga på vem som betyder mest för dig.
Jag ber om ursäkt, men du är inte min typ.
Tvinga mig inte att hålla dig kär.
-Du, Jang Ttai-sang. -Tae-sang!
Det är Tae-sang, inte Ttai-sang!
Säg mitt namn igen.
Vill du dö?
Självklart inte.
Jag må vara otursförföljd,
men jag vill inte bli dödad av avskum.
Idiot!
Hallå där!
Vad är det som pågår?
Titta.
Jag är Jang Tae-sang från Gyllene skattens hus.
De här skurkarna attackerar mig utan anledning.
Hjälp mig, konstapeln.
Vi lär bara den här envisa josenjing-jäveln en läxa.
Ni kan gå, herrn.
Titta, alla viftar med svärd!
Mitt liv är i fara.
Ställ inte till med en scen. Ta det lugnt med honom.
Ja, herrn.
Poliskonstapeln.
Konstapeln!
Ser du?
Det är det Joseon du bor i.
Du är inget annat än slödder med mycket pengar.
En smutsig och patetisk
josenjing-jävel.
Slödder.
Chefen!
Du har rätt.
Det är det Joseon jag bor i.
Så lägg av.
Jag är förbannad nog som det är.
Titta!
Josenjing-jävlar dör aldrig!
Han är en hård typ.
Det här går inte, far.
Om vi väntar längre slösar vi bort hela natten.
Jag ser mig omkring på avdelningen.
Det borde finnas en ventil som leder till det underjordiska labbet.
-Och ventilen… -Går via taket.
Chae-ok.
Om det går snett måste du återvända utan att tveka.
Förstår du?
Jag kommer tillbaka.
Skynda på! Sätt fart!
Ritningarna?
Jag skaffade dem.
Men är det rätt sak att göra?
Vi knuffar honom i princip rakt ner i graven.
Ta inte ut nåt i förskott.
Herr Jang bestämmer.
-Är Tae-sang där uppe? -Nej, han är ute. Vad är det?
Ett brådskande ärende. Var är han nu?
Jag vet inte riktigt.
-Tae-sang. -Herrn!
Herr Jang!
Vänta här ett ögonblick. Jag går efter honom.
Visst.
Strider ni med svärd nu?
För guds skull!
Vilka ruttna idioter är dumma nog att bråka med er?
Vänta här. Jag polisanmäler det.
Vi åker till sjukhuset först. Kör fram bilen.
Visst, sjukhuset.
Skaffade ni ritningarna över Ongseong-sjukhuset?
Självklart!
De är där nere.
Glöm ritningarna. Vi lägger förband och åker till sjukhuset.
Ja, till sjukhuset först.
Jag mår bra. Visa mig ritningarna, herr Gu.
Desinficerande och antibiotika läker inte såret.
Det är inte långt kvar till klockan 22.
Herrn.
Ritningarna nu, herr Gu!
Tae-sang, snälla!
Vad kan vara viktigare än ditt eget liv?
Är Myeong-ja värd att bli knivhuggen över?
Är hon verkligen det?
-Fru Nawol. -Inte ett ord.
Håll klaffen och åk till sjukhuset. Är det uppfattat?
Ja.
Ni har rätt, fru Nawol. Myeong-ja betyder inget för mig.
Men…
de jävlarna använder henne som en ursäkt för att ta mina saker.
De gör anspråk på det som är mitt utan en gnutta skam!
De tog vårt land.
De kan ta vad som helst.
Jag antar det.
Men…
jag ska hålla ut till slutet.
De kan klå upp mig, men jag kämpar för det som är mitt!
Om jag flyr för att de hotar mig och låter dem ta det som är mitt,
lär de sig aldrig en läxa.
Har jag fel?
Du…
Du blev knivhuggen.
Du är allvarligt skadad.
Den här sortens sår skadar mig inte.
Det som sårar mig är inte svärd…
utan min stolthet.
Du är Yeong-chun.
Ursäkta att jag kommer så sent,
men det är nån som vill träffa herr Jang.
Wang. Öppna dörren!
Det är Gu från Gyllene skatten!
Wang.
LABORATORIUM
Herr Sachimoto.
Jag har varit ute och köpt material.
Det är mycket. Kan ni låta oss passera?
Han går när jag har lastat av.
Det går inte. Inga utomstående får komma in på sjukhuset.
Rapportera då direkt till direktör Ichiro.
Ursäkta?
Direktören beordrade mig att ta in det, så vi har inget val.
Säg till direktören att ni inte kan släppa in oss.
Är du här för att rädda oss?
Hur sa?
Jag såg dig komma ner från ventilen.
Snälla, rädda oss.
Hjälp oss härifrån, snälla!
Skynda dig!
Fan också!
Kom ut.
Jösses.
Jag kvävdes nästan.
Hitåt.
STÄNGT
Vad händer?
Är det här verkligen mötesplatsen?
Det är det enda städrummet på bottenvåningen.
Signalen.
Signalen måste vara försenad.
Nattbrisen i Joseon är så uppfriskande.
Vi dricker här.
Ja.
Jag hittade whisky i förrådet.
Så jag smugglade ut den.
Hallå. Var tysta.
Skjut inte.
Vem är du?
Fyrverkerier.
Chae-ok!
Förlåt.
Jag är sen.
Vilken syn.
De lyckades.
Jag är inte så säker.
Jag hoppas det.
Nej, jag vet inte vad som pågår.
Fyrverkerier är förbjudna i Gyeongseong.
Jag ska hitta de skyldiga och rapportera till er omedelbart.
Uppfattat!
Jag ska till poliskontoret. Förbered er.
Ja, herrn.
Så vackert.
Har ni hittat Myeong-ja?
Var är hon? Fick ni ut henne?
Ni kan komma ut nu.
Försiktigt.
Såja.
Vänta…
-Var är Myeong-ja? -Ta ut barnen först.
Vad pratar ni om?
Vilka är barnen?
Om ni tar ut barnen härifrån, ska jag leta upp Myeong-ja.
Har ni nåt att visa mig?
Ja.
Rör på er.
In med er nu!
Var är vi?
Jag ska få varelsen att känna igen mig.
När jag ringer i klockan, så minns den att jag matar den.
Den vet vem dess herre är och vem den måste lyda.
Det är så jag ska tämja den.