A SÖTÉTSÉG TEREMTMÉNYE
Anya…
Anya!
Tae-sang!
Mi a baj?
Súlyosan megsérültél?
Segíts…
Tae-sang!
Chae-ok!
Tae-sang.
A SÖTÉTSÉG TEREMTMÉNYE KÖZTÜNK ÉS KÖZTÜK
HETEDIK EPIZÓD HAJSZA
TIZENHAT ÓRÁVAL KORÁBBAN
Tíz percünk lesz a szökésre.
Pontban hat órakor indulunk.
Torlaszolják el a szárny összes bejáratát!
Igenis!
Tíz perc alatt mindenkinek fel kell szállnia a teherautóra.
És ha kifutunk az időből?
- Akkor mi lesz? - A teherautó elmegy nélkülünk.
Felkészültek?
Akkor
kezdjük!
Óvatosan!
A nők menjenek előre!
Lépjen fel ide!
Jól markolja meg!
Erősen!
Sikerülni fog.
Lassan!
Ellopták az egyenruhákat, hogy megszökhessenek.
Állítsanak meg mindenkit, aki gyanús, vagy nem ismerős!
Igenis!
Na és ez a rész?
Átvizsgálták már?
Három katona ment be nemrég átkutatni.
Akkor miért nem látok fényeket?
Igyekezzen!
Ha nem siet, mindannyian itt halunk meg. Menjen!
- Óvatosan! - Fogja meg!
Lassan!
Miért nem állsz sorba?
Őrködöm.
- „Nők előre.” Hisz tudod. - Világosan fogalmaztam.
Megvan a magunk dolga.
Igen, világosan fogalmaztál, de most hallgass rám! Állj be a sorba!
Érzel irántam valamit?
Miért kérdezel tőlem ilyesmit?
Pont egy ilyen helyzetben.
Mert ha nem, akkor nem érdekel, hogy aggódsz értem.
Lassan!
Óvatosan!
A fenébe!
El kell állnia a teherautóval!
- Azonnal! - Jól van.
Mennünk kell. Gyorsan!
Gyerünk!
- Mozgás! - Siessünk!
Még egy kicsit!
Jól van. Lassan!
A másodikon vannak! Szaporán!
- Gyorsabban! - Igenis!
Most mit tegyünk?
- Miattam buktunk le. - Ne okold magad! Nem a te hibád.
Bármelyik percben itt lehetnek.
- Mind meghalunk. - Senki nem fog meghalni.
Mindannyian kijutunk innen, szóval szedd össze magad!
Menjetek le! Én majd feltartom őket.
- Talán hősködni akarsz? - Csak nyerek egy kis időt.
Nem. Intézzük el őket gyorsan, és együtt menjünk le!
Nem egy oldalon állunk? Állandóan vitatkozol velem.
Attól még állhatunk egy oldalon.
Ha nem fejthetjük ki a véleményünket, akkor nem állunk egy oldalon.
Nincs igazam?
Én is segítek.
Spóroljunk a tölténnyel! Csak tiszta célpontra lőjünk!
Senkinek sem kegyelmezünk!
- Igenis! - Támadás!
Pontosan mi folyik most a kórházban?
Biztos, hogy nincs semmi köze az eltűnéses ügyekhez?
Szeretné tudni az igazat a kórházról?
Akkor előbb kérjen engedélyt a főkormányzótól,
vagy menjen haza, és kérdezze meg Lady Maedát!
Ezt meg hogy érti?
Úgy, hogy kívülállók nem tudhatják meg,
mi zajlik a kórház falai közt.
És egyetlen csoszoni sem maradhat életben,
aki valaha is betette ide a lábát.
Ez minden, amit mondhatok.
Még olyasvalakit is megölne, akit próbálok megtalálni?
Nem teszünk kivételeket.
Tüzet szüntess!
Előre!
Állhatatos mocskok!
Megsérültél?
Csak súrolt a golyó.
Te jól vagy?
Igen, jól.
Na és te?
Fel tudsz állni? Próbáljuk meg!
Azt mondtad, találkozni akarsz az anyáddal.
Szóval menjünk ki innen!
Tarts ki, kérlek!
Kérlek, emlékezz rám!
A nevem…
Choi Yeong-gwan.
A címem…
Sangwangsimi kerület, kilenc…
Mondd meg anyának…
hogy hiányzik!
Kérlek!
Kijutunk innen.
Sikerülni fog.
Megígértük, hogy így lesz, nem?
Szóval kérlek, állj fel!
Kérlek!
Ne okold magad!
Nem a te hibád.
Nem ezt érdemelte.
Ahogy az anyám sem.
És azok sem, akiket odalent tartottak fogva.
De miért…
Miért?
Gyere, mennünk kell!
Tegyük fel, hogy kijutunk élve!
Van számunkra remény odakint?
Hát…
Erre nem tudom a választ.
De nem fogok harc nélkül meghalni.
Érted?
Addig maradok életben, amíg csak lehet.
Életben maradok,
hogy szüntelen, bosszantó fejfájást okozzak nekik,
hogy megkeserítsem az életüket,
és emlékeztessem őket,
mindarra, amit velünk tettek.
Megfogadom,
hogy nem adom könnyen az életemet.
Mindenki lejutott. Maguk is jöjjenek!
Menjünk és jussunk ki innen!
Nincs vesztegetni való időnk!
Induljanak és öljenek meg odabent minden csoszonit!
- Igenis! - Várjanak!
Add csak! Lépj fel!
Odalent találkozunk.
Megy előre?
Mi a baj?
Egyikőnknek itt kell maradnia.
Ezt hogy érti?
Az igazgató úr azt kérte, hogy mindenkit élve fogjunk el.
Élve?
- Már így is hat embert vesztettünk. - A parancs az parancs, őrmester!
- Öljék meg őket! Nincs kegyelem! - Élve fogják el őket!
Ez meg mi volt?
- Mi történt? Mi lesz vele? - Nem jön le.
Miért kell itt maradnia?
Amíg a teherautó el nem hagyja a kórházat,
valakinek el kell vonnia a katonák figyelmét.
- És maga… - Ha leérnek, azonnal induljanak!
Nem tudom, meddig bírom feltartani őket, de mindent megteszek.
Nem hagyhatjuk magára.
- Így döntött! - Félre!
- Erre nincs időnk! Mennünk kell! - Álljon félre!
Nézzen rájuk!
Azt akarja, hogy meghaljanak?
Chae-ok!
Gu úr!
Bármi is történjék, időben kell visszaindulnia.
Akkor is, ha van, aki nem szállt fel,
akkor is, ha Jang mester sem.
Nem késlekedhet.
Megértette?
Az isten szerelmére!
Vállalom a felelősséget. Menjenek és öljék meg őket!
Haneda őrmester!
Közvetlenül Ichiro igazgatónak jelentek.
- Mire várnak még? Mozgás! - Igenis!
A fenébe!
Igen, uram!
- Indulás! - Igen, uram!
Nézzenek át mindent!
Kerítsék elő őket!
Arra ment!
Az N részleg felé megy, a nyugati oldalon.
Meggyőződtem az eredetiségéről.
Ezt a porcelán vázát a 18. század végén készítették,
Csongdzso koreai király uralkodásának idején.
Igen.
Egész biztos?
Hát jól van. Úgy lesz.
Elég sokáig tart, uram.
Uram!
Mester!
Uram!
Sajnálom!
- Ne öljenek meg! - Uram!
- Könyörüljenek! Ne öljenek meg! - Minden rendben.
Bocsássanak meg!
- Már nem érheti baj. - Kérem, könyörüljenek rajtam!
Kegyelmezzenek! Ne öljenek meg!
Kegyelmezzenek! Ne bántsanak!
Menjünk!
Ishikawa úr?
Ishikawa úr!
Köszönöm, Ishikawa úr!
Tudtam, hogy megment engem.
Megsérültél?
A gyermekünk is jól van.
Előbb…
fürödj meg!
Kérem, bocsásson meg!
De amire ideértem, a nő már nem volt itt!
Már nem volt itt?
Akkor miért van bezárva?
Szörnyen sajnálom, uram!
Uram, Soma úr áll emögött.
Tessék?
Úgy bizony, uram! Soma úr volt az áruló.
Soma úr!
Segítsen, Soma úr!
Soma úr!
Soma, az a rohadék…
- Várjunk! - Mi az?
Megitta…
a vizet a pohárból?
Nem. Nem ittam meg, uram. Végig meg voltam kötözve.
Akkor…
ki itta meg?
Hát,
azt nem tudom.
Kato alezredes!
Szerintem nincs tisztában a helyzet súlyosságával.
Nem számít, hogy ki itta meg a vizet.
Az összes tesztalanyunk kijutott a börtönből.
Eltűntek, köztük az a lány is, akit Lady Maeda ránk bízott.
Felfogta ezt?
Menjenek és keressék meg azt az istenverte Somát!
- Menjen vissza a barakkba! - Igen, uram!
- Maga! - Igen, uram!
Mit mondott, ki jött még be a szobába?
Hát…
Vetkőzzön!
Az a négy ember, uram.
Értem.
Jól van. Elmehet.
Ez azt jelenti,
hogy a négyük közül valaki
ivott ebből a pohárból…
Végre valahára
elkaptalak.
Nem fognak egykönnyen elengedni.
Félre!
- Menjen tovább! - Igenis!
Figyelem! Vigyenek, amennyit szeretnének!
Jang mester az Aranykincsek Házától mindenkit vendégül lát.
Jöjjenek csak!
- Ingyen van? - Csak ma. Bármennyit vihet.
Emberek, erre! Jöjjenek!
Ma mindenki a vendégünk! Bármennyit vihetnek.
Igyanak! Jöjjenek csak!
A fenébe!
Vissza, gyerünk!
A mellékúton megyünk. Gyorsan!
Félre! El az útból!
Szent ég! Elnézést, uram!
Lépjen oda! Gyerünk!
El kell kapnunk őket, mielőtt kijutnának.
- Gázt! - Igenis!
- Kiszállni! - Tessék?
- Én nem értem… - Kifelé!
Nem tudtam, hogy beszél csoszoniul. Hogyne, természetesen.
- Kit szállított? - Fogalmam sincs, hogy miről beszél.
Senki nincs a kocsin.
Miután kitettem Myeong-ját, senki nem szállt fel. Ez az igazság.
Valóban?
Uram! Ez meg mit jelentsen?
Hogy történhetett ez?
Hová tűntek?
Hol vannak a csoszoniak, akiket kijuttatott a kórházból?
Már mondtam.
Csak Myeong-ja volt a kocsin.
Ishikawa úr csak őt akarta kihozni.
Elvittük neki Myeong-ját, ahogy ígértük.
Ennyi. Most elégedett?
Öltözzenek át!
Igyanak!
Szent ég! Elnézést, uram!
Menjen!
El kell kapnunk őket, mielőtt kijutnának.
- Gázt! - Igenis!
Nagy utat tettek meg.
Sajnos nincs időnk a bemutatkozásra. Sietnünk kell.
Igyekezzünk! Indulás!
Gyere, menjünk!
Maga…
az Aranykincsek Házából jött?
Sajnos…
Jang mester nem jutott ki velünk.
- Jó utat kívánok! - Hadd kérdezzek még valamit!
Jang mester…
az elejétől fogva így tervezte ezt?
Még biztos nem tudja,
de Jang úrhoz kell fordulnod, ha Pondzsongban bármit is akarsz.
Legyen az pénz, vagyontárgy vagy ember,
Jang mester keze mindenhova elér.
Az Aranykincsek Házának tulajdonosaként ezzel foglalkozik.
Tartóztassák le!
Fésüljék át Pondzsong utcáit!
Tartóztassanak le minden gyanús elemet!
- Munkára! - Igenis!
Vigyünk be mindent!
Amíg le nem hull a cseresznyevirág.
Lehet, hogy még él?
Ishikawa úr üzent önnek.
Ma este nem jön haza.
Elnézést kérek, Lady Maeda!
Szégyellem magam.
Már elég esélyt kapott, igazgató úr.
Kórházat kért, és én építtettem magának egyet.
Kísérletezni akart, és én támogattam a terveit.
Asszonyom, helyrehozom a hibámat, bármibe is kerül.
És mégis hogyan?
Hogy akarja újra elfogni a megszökött tesztalanyokat?
És mi lesz Akikóval, aki eltűnt?
Hogy akarja megtalálni őket?
Azonnal kidolgozom egy tervet.
Adjon egy kis időt! Vállalom a felelősséget…
Mondjon le!
Ez az egyetlen módja annak, hogy vállalja a felelősséget az esetért.
Nagy sikert értünk el az egyik fontos kísérletünkkel.
Létrehoztunk egy organizmust, ami emberfeletti.
Nemcsak az orvostudományt képes megváltoztatni, hanem a történelmet is.
Biztosíthatom: ezúttal nem fog csalódni.
Kérem, adjon még egy esélyt,
Lady Maeda!
Igen, jól látja.
Ez az a csoszoni nő, akit a gondjaimra bízott
sok évvel ezelőtt.
Az egyedet leszedáltuk és bezártuk egy ketrecbe.
Adjuk neki továbbra is a nitrogént?
Kato ezredes?
Ki lehetett az?
Aki ivott a pohárból.
Gyorsan! Szálljatok fel!
Azon töprengek:
vajon kiben lehet ott a Nádzsin?
A feliratot fordította: Petőcz István