СТВОРІННЯ КЕНСОНА
Мамо…
Мамо?
Майстре Чан!
Що сталося?
Ти сильно поранений?
Допоможи…
Майстре Чан…
Пані Юн Чхеок.
Майстре Чан.
СТВОРІННЯ КЕНСОНА МІЖ НАМИ І НИМИ
ЕПІЗОД 7 ПОГОНЯ
НА 16 ГОДИН РАНІШЕ
Маємо лише десять хвилин.
Вирушаємо рівно о шостій.
Перекрити всі входи до військових палат.
Так, пане!
Усі мають сісти у вантажівку протягом десяти хвилин.
Що, як ми всі не встигнемо сісти?
Що тоді?
Що б не сталося, вантажівка поїде вчасно.
Усі готові?
Тоді
починаємо.
Обережно.
Нехай першими ідуть жінки.
Залазьте.
Тримайтеся за це.
Тримайтеся.
Ви зможете.
Повільно.
Вони вкрали нашу форму, намагаючись втекти.
Шукайте кожного, хто виглядає підозрілим чи незнайомим.
Так, пане!
А ця зона?
Тут вже обшукали?
Ні, туди недавно зайшли троє солдатів для обшуку.
Тоді чому я не бачу світла?
Покваптеся!
Якщо не поспішите, ми всі тут помремо.
Давайте!
Поволі.
Хапайтеся.
Поволі.
Чому ти не у черзі?
Я стою на варті.
Спочатку жінки, пам'ятаєш?
Гадаю, я чітко висловилася.
Я сама про себе подбаю.
Так, ти чітко висловилася, але ти маєш послухатися мене зараз.
Стань в чергу.
Маєш до мене почуття?
Чому ти питаєш мене про такі речі?
Посеред усього цього?
Якщо не маєш,
я відмовляюся від будь-якої турботи про мене.
Обережно!
Чорт!
Ви повинні швидко забирати свою вантажівку!
-Негайно! -Гаразд!
Треба рухатися. Швидко!
Швидше!
-Швидко! -Покваптеся.
Ще трішки.
Ось так. Поволі.
Вони на другому поверсі. Ворушіться!
Швидше!
Так, пане!
Що нам робити?
Вони йдуть по нас через мене!
Не звинувачуй себе.
Ти не винен.
Вони збіжаться сюди за хвилину.
Ми всі помремо.
Ніхто не помре.
Ми всі виберемося звідси, тож зберись і тримайся.
Спускайся вниз.
Я сам їх затримаю.
Хочеш бути героєм?
Просто хочу виграти час.
Ні. Давай швидко розберемося з ними і спустимося разом.
Хіба ми не на одному боці?
Чому ти постійно сперечаєшся зі мною?
Можна бути на одному боці і не погоджуватися.
Якщо ми не можемо вільно ділитися думками,
не зможемо бути на одному боці.
Хіба не так?
Я теж допоможу.
Бережімо кулі і стріляємо, лише коли ціль буде чіткою.
Нікого не шкодувати!
Так, пане!
Уперед!
Що саме зараз відбувається в лікарні?
Це точно не пов'язано з серійним зникненням?
Вам справді хочеться знати правду про цю лікарню?
Якщо так, то треба отримати дозвіл від генерал-губернатора,
або повернутися додому і самому запитати пані Маеду.
Що ви маєте на увазі?
Що ніхто сторонній не може дізнатися,
що тут відбувається.
І жоден чосонський пес, який ступив сюди ногою,
не вийде звідси живим.
Це все, що я можу вам сказати.
Навіть якщо це людина, яку я шукаю?
Винятків не буде.
Припинити вогонь!
Уперед.
Наполегливі покидьки!
Тебе поранено?
Лише подряпина.
Ти сама ціла?
Усе гаразд.
А ти?
Можеш встати?
Спробуй встати.
Ти казав, що хочеш побачити маму.
Тож давай вибиратися.
Не втрачай свідомості!
Пам'ятай мене.
Мене звуть…
Чхве Йонґван.
І моя адреса:
Санґвансімні-чжон, 9…
Скажи мамі…
що я сумую за нею.
Будь ласка.
Втечемо разом.
Ми зможемо.
Ми обіцяли піти разом, пам'ятаєш?
Тому, будь ласка… Будь ласка!
Будь ласка!
Не звинувачуй себе.
Ти не винна.
Він на це не заслуговував.
Як і моя мама.
Як і всі ті люди, яких тримали в підземній в'язниці.
Але чому…
Чому…
Годі. Треба йти.
Скажімо, ми виберемося живими.
Чи є для нас хоч якась надія?
Що ж…
Не знаю щодо надії,
але я не збираюся здаватися без бою.
Розумієш,
я буду виживати стільки, скільки зможу.
Я буду жити,
щоб завдавати їм нескінченного, дратівливого головного болю,
робити їхнє життя незручним…
і бути живим нагадуванням
про те, що вони з нами зробили.
Я ніколи
не дам їм так легко мене вбити.
Усі спустилися. Вам теж треба рухатися!
То як, відходимо і забираємося звідси.
Більше немає часу зволікати!
Негайно йдіть і вбийте всіх чосонських псів!
-Так, пане! -Чекайте.
Ось. Підійди.
Побачимося внизу.
Хочете піти першим?
Що таке?
Боюся, хтось із нас має залишитися.
Тобто?
Директор хоче, щоб усі чосонці були схоплені живими.
Схоплені живими?
Ми вже втратили шістьох наших!
Це наказ, старший сержанте Ханеда!
-Убити всіх. Нікого не шкодувати! -Схопити їх живими!
Що це було?
Що це означає? А майстер Чан?
Він не спуститься.
Хтось із нас має лишитися?
Поки вантажівка не залишить лікарню Онсон,
хтось має залишитися і відвернути їхню увагу.
Ви…
Щойно спуститеся, негайно покиньте це місце.
Не знаю, на скільки я їх затримаю, але зроблю все можливе, щоб виграти час.
Ми його не залишимо.
Це його рішення!
Відійди.
Ви витрачаєте час. У машину!
Я сказала відійди!
Гляньте на них!
Хочете їх убити?
Чхеок.
Пане Ку.
Що б не сталося, ви маєте виїхати вчасно.
Навіть якщо хтось не сяде у вантажівку,
і навіть якщо це буде майстер Чан,
не можна зволікати.
Ви розумієте?
Прокляття!
Беру на себе всю відповідальність. Заходьте туди і вбийте їх усіх!
Послухайте, сержанте…
Я сам доповім директору Ічіро.
Чого ви чекаєте? Ворушіться!
Так, пане!
Щоб тебе!
Так, пане.
-Поїхали. -Так, пане.
Обшукати кожен куточок!
Знайдіть все, що можете!
Він побіг туди!
Схоже, він йде до Зони Н, західна сторона.
Я впевнений у її автентичності.
Ця порцеляна була створена в кінці 18 століття,
за правління короля Чосону Чонджо.
Так.
Ти впевнена?
Добре тоді. Буду.
Щось вони довго, пане.
Пане!
Молодий майстре!
Пане!
Вибачте!
Не вбивайте мене!
Пане…
Благаю, змилуйтеся. Прошу, не вбивайте!
Уже все добре.
Прошу, пробачте мені.
Ви вже у безпеці.
Благаю вас. Прошу, пожалійте мене.
Змилуйтеся наді мною. Прошу, не вбивайте мене.
Будь ласка, змилуйтеся…
Не вбивайте мене!
Поїхали.
Пан Ішікава?
Пане Ішікава!
Дякую, пане Ішікава.
Я знала, що ви мене врятуєте.
Тебе поранено?
З нашою дитиною все добре.
Спершу,
прийми ванну.
Прошу, пробачте, пане!
Але коли я прийшов сюди, жінки вже не було!
Вона вже зникла?
Тоді чому ти сидиш там замкнений?
Мені дуже шкода, пане!
Пане, за цим стоїть пан Сома.
Що?
Саме так, пане!
Я впевнений, що це був пан Сома.
Пане Сома?
Пане Сома!
Допоможіть мені, пане Сома!
Пане Сома!
Сома, цей виродок…
Чекайте.
Що таке?
Ти пив…
воду з цього горнятка?
Ні. Я не пив, пане.
Я весь час був зв'язаний.
Тоді
хто це випив?
Ну,
я цього не знаю.
Підполковнику Като.
Не думаю, що ви розумієте всю серйозність ситуації.
Байдуже, хто випив воду з цього горнятка.
Зникли усі піддослідні з підземної в'язниці.
Вони всі зникли, разом з дівчиною, яку нам довірила пані Маеда!
Ви розумієте?
Знайдіть мені цього сучого сина Сому, негайно!
Йдіть в казарми і будь напоготові.
Так, пане!
-Ти. -Так, пане!
Хто ще заходив у цю кімнату?
Що ж…
Роздягайся.
Лише ці четверо, пане.
Зрозуміло.
Гаразд. Можеш йти.
Це може означати,
що один з цих чотирьох…
випив з цього горнятка?
Нарешті,
я тебе спіймав!
Не думаю, що вони так легко нас відпустять.
Геть з дороги!
-Не загуби їх! -Так!
Увага всім! Беріть стільки, скільки хочете!
Майстер Чан з «Золотих скарбів» пригощає всіх у Понджоні!
Підходьте.
-Безкоштовно? -Лише сьогодні. Беріть скільки хочете.
Усі, ходіть сюди!
Сюди!
Пиво за рахунок закладу! Пийте досхочу!
Пригощайтеся. Підходьте!
Щоб тебе!
Розвертайся.
Поїдемо боковою дорогою.
Швидше!
Рухайтеся! Геть з дороги!
Боже! Вибачте, офіцере!
За ними! Вперед!
Треба спіймати, поки не виїхали з Понджона.
-Вперед! -Так!
Виходь.
Що?
Я… Я не розумію…
Виходь!
Боже, я не знав, що ви говорите чосонською мовою.
Так, звісно.
Хто у вантажівці?
Що ви таке кажете?
Там нікого немає.
Після того, як я висадив Мьонджу, ніхто не сідав.
Я кажу правду!
Хіба?
Офіцере! Що це означає?
Як це сталося?!
Куди вони всі поділися?
Де всі чосонські пси, яких ти вивіз з лікарні Онсон?
Я вже казав.
Ніхто, крім Мьонджи не сідав у машину.
Акіко була єдиною, кого хотів пан Ішікава.
Ми повернули йому Мьонджу, як обіцяли.
Це все. Задоволені?
Переодягайтеся!
Пийте, скільки хочете!
Боже! Вибачте, офіцере!
Тихенько.
Треба спіймати, поки не виїхали з Понджона.
-Вперед! -Так!
Ви всі пройшли довгий шлях.
Боюся, у нас немає часу на знайомство.
А тепер поспішайте.
Швидше. Ідіть.
Ходімо. Давайте.
Ви
з «Дому золотих скарбів»?
На жаль,
майстер Чан не зміг вийти з нами.
Бажаю вам щасливої дороги.
Дозвольте дещо спитати.
Усе це було…
частиною його плану з самого початку?
Ви, може, цього не знаєте,
Якщо вам щось потрібно в Понджоні, вам треба до майстра Чана.
Будь то гроші, майно, людина чи чиєсь життя,
майстер Чан піклується про все.
Саме цим він займався, як власник «Золотих скарбів».
Заарештуйте його!
Обшукайте вулиці Понджона.
Арештувати всіх хоч трохи підозрілих!
До роботи!
Так, пане!
Приберіть все!
Доки з вишень не опаде цвіт.
Може він ще живий?
Майстер Ішікава щойно надіслав повідомлення.
Сьогодні він не повернеться додому.
Вибачте, пані Маедо.
Мені неймовірно соромно.
Я вже дала вам достатньо шансів, директоре.
Ви просили лікарню, я вам її побудувала.
Ви хотіли експериментувати, і я не пошкодувала на це грошей.
Пані, я виправлю ситуацію, що б для цього не знадобилося.
У який спосіб?
Як ви плануєте відловити піддослідних, що втекли?
А Акіко, яка зникла безслідно?
Як ви збираєтеся їх усіх знайти?
Я негайно придумаю план.
Дайте мені час, я візьму на себе відповідальність…
Ідіть у відставку.
Це єдиний спосіб взяти на себе відповідальність за цей інцидент.
Нещодавно ми досягли успіху у важливому експерименті.
Ми створили організм, який на зовсім іншому рівні.
Це змінить не лише світ медицини, а й, можливо, історію людства.
Запевняю вас, цього разу ви не розчаруєтеся.
Будь ласка, дайте мені ще один шанс,
Пані Маеда.
Саме так.
Це жінка-чосонка, про яку ви попросили особливо подбати
багато років тому.
Екземпляр, на разі, приспано і замкнено у клітці.
Продовжувати подавати азот?
Підполковнику?
Хто ж це був?
Хто випив з горнятка?
Швидше! Заходь всередину!
Цікаво.
Хто проковтнув Наджин?
Переклад субтитрів: Наталія Базилевська