‫- היצור מגיונגסונג -‬
‫בבקשה, אל תהרגי אותנו.‬
‫מה קרה כאן, לכל הרוחות?‬
‫אני עשיתי את זה?‬
‫הידד לעצמאות של קוריאה!‬
‫כעת גיונגסונג…‬
‫תקבל בברכה אביב חדש.‬
‫אבל החורף שלי‬
‫עדיין לא הסתיים.‬
‫נשארתי מאחור לבדי, בגיהינום המושלם הזה.‬
‫כולם שכחו אותי.‬
‫אבל…‬
‫למה?‬
‫למה הדברים האלה קורים שוב?‬
‫מאסטר ג'אנג.‬
‫איך יכול להיות שאתה כאן?‬
‫היי.‬
‫את לא מחבקת את האיש הנכון.‬
‫מי זה מאסטר ג'אנג?‬
‫אני חושש שאני לא יודע מי זה.‬
‫אתה לא מאסטר ג'אנג?‬
‫לא.‬
‫שמי ג'אנג הו־ג'ה.‬
‫את בסדר?‬
‫למה עשיתי את זה?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫סליחה.‬
‫אין סיכוי שזה הוא.‬
‫היי!‬
‫חכי.‬
‫עוד לא ענית לי.‬
‫על מה?‬
‫מי את?‬
‫למה היית שם באותו יום?‬ ‫ומה הקשר שלך לאו קי־הון?‬
‫ולמה אני צריכה לספר לך משהו מזה?‬
‫כי אני עומד לשאת באשמה‬
‫ולהפוך לחשוד ברצח רק כי נתקלתי בך.‬
‫אז את יכולה לספר לי למה היית שם?‬
‫קיבלתי בקשה‬
‫למצוא אדם נעדר.‬
‫הלכתי למלונית כדי למצוא את או קי־הון,‬
‫והוא כבר היה מת כשהגעתי.‬
‫אז את באותה סירה כמוני?‬
‫לא הייתי אומרת את זה.‬
‫אתה חשוד, ואני לא.‬
‫למשטרה יש גם סרטון שלך.‬
‫בקרוב תהיי ברשימת המבוקשים.‬
‫אז?‬
‫את רוצה שנהיה באותו צד?‬
‫את לא הפושעת וגם אני לא,‬
‫אבל המשטרה חושדת בשנינו.‬
‫עלינו לעזור זה לזה.‬
‫זו דרך יהירה לבקש עזרה.‬
‫כי אין חיסרון להיות בצד שלי.‬
‫אני לא רוצה להישמע כאילו אני מתרברב,‬
‫אבל אפשר לומר אני די מצליח בתחום הזה.‬
‫אני עובדת לבד.‬
‫אני שונאת להתעסק עם אנשים אחרים.‬
‫גם אני לא אוהב להתעסק עם אנשים אחרים,‬
‫אבל היי,‬
‫מישהו מת.‬
‫אני לא חוטף אגרופים פעמיים.‬
‫אפשר לתת לך עצה?‬
‫גם אם תגלה מי הרוצח,‬ ‫לא תוכל להתמודד איתו.‬
‫אני אשפוט אם אוכל להתמודד איתו או לא.‬
‫לך על זה.‬
‫ואל תבקש ממני להושיט יד.‬
‫להושיט יד?‬
‫מי? אני?‬
‫בדיוק.‬
‫בוא נתעסק בעניינים שלנו‬ ‫ונתמודד עם הבעיות שלנו לבד.‬
‫- היצור מגיונגסונג‬ ‫בין עובדות לעיוות -‬
‫- פרק 2: לחתום -‬
‫חזרת? מה קרה?‬
‫מצאת את האישה?‬
‫אל תדבר איתי. אין לי מצב רוח.‬
‫יונג־גיל, אתה מכיר אדם בשם מאסטר ג'אנג?‬
‫מי?‬
‫מאסטר ג'אנג.‬
‫לא, זה לא נשמע מוכר.‬
‫למה?‬
‫האישה ההיא שאלה אם אני מאסטר ג'אנג.‬
‫אז?‬
‫אמרתי לה שלא,‬
‫אבל השם נשמע מוכר.‬
‫חשבתי שאולי שמעתי עליו ממך או משהו.‬
‫ממני?‬
‫כנראה לא. מעולם לא שמעתי עליו.‬
‫אני מכין ראמיון. רוצה קצת?‬ ‫אני יכול להוסיף מים.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫זה ג'אנג הו־ג'ה מחברת "בוגאנג".‬
‫מי זה?‬
‫בקשת עבודה.‬
‫שם הנעדר, ג'אנג הו־ג'ה.‬ ‫גיל, תחילת שנות ה־30.‬
‫הוא נעדר כשנה.‬
‫אין תצלום, רק ציור.‬
‫יש אישור?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫מאתיופיה, מה?‬
‫מפרגוואי.‬
‫אני לא יודעת הרבה על קפה. סתם ניחשתי.‬
‫גם אני לא יודע הרבה. רק קראתי את התווית.‬
‫אני מניח שלא באת לפה‬ ‫כדי לגלות את הטעם שלי בקפה.‬
‫בואי ניגש לעניין. מה את רוצה?‬
‫למעשה…‬
‫באתי לתת לך את זה.‬
‫- תיק רצח סדרתי בג'ונגנו־גו -‬
‫מקרי הרצח התרחשו‬ ‫בתחום השיפוט שלנו בחודשיים האחרונים.‬
‫מר או קי־הון היה הקורבן החמישי.‬
‫השתמשו באותה שיטה בכל חמשת המקרים.‬
‫כשהגופות נמצאו, העין והמוח שלהן היו חסרים.‬
‫מוח…‬
‫זה שנמצא פה?‬
‫למען האמת, מעולם לא ראינו רצח כזה בעבר,‬
‫אז אפילו הבלשים קצת מבולבלים.‬
‫עוד לא גילינו מה שימש לשאיבת המוח.‬
‫את אומרת שכל זה נעשה על ידי אדם אחד?‬
‫כן. זו עבודה של רוצח יחיד.‬
‫עדיין אין תשובה?‬
‫אם אתה עסוק,‬ ‫אתה יכול להשאיר מספר וללכת.‬
‫אני אשלח לך הודעה כשההחלטה תתקבל.‬
‫כמה זמן את עובדת עם סילברביל?‬
‫אני לא עונה על שאלות בנוגע לסילברביל.‬
‫אני רק מקבלת בקשות למציאת נעדרים.‬
‫הבקשה עבור קי־הון.‬
‫את קיבלת אותה?‬
‫אז הבר הזה‬
‫משמש כקבלה, כביכול.‬
‫נכון?‬
‫- אני בדרך -‬
‫- אל תבואי -‬
‫אני סקרן. מה המשמעות של זה?‬
‫בטח יש לך סיבה לחשוף בפניי את תיק החקירה.‬
‫זה הוגן.‬
‫אתה צריך לפחות לדעת‬ ‫לאיזה תיק אתה מכניס את עצמך‬
‫וכמה מסוכן ונורא הפושע הזה.‬
‫זה המעט שאני יכולה לעשות.‬
‫את חדשה במחלק פשעים אלימים?‬
‫עברתי לפני חודשיים.‬
‫כמה תיקים פתרת?‬
‫רק שניים קטנים.‬
‫ובכל זאת נתנו לך תיק רצח סדרתי?‬
‫אני לא בוחרת את התיקים שאני מקבלת.‬ ‫אני רק ממלאת פקודות.‬
‫אז למה את מדביקה את זה שם?‬
‫זה מיקום די בולט, את לא חושבת?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אל תדאגי. הבהלתי אותך?‬
‫כן.‬
‫- נמצא קורבן נוסף. כל הבלשים לזירה. -‬
‫התרחש עוד רצח. זה השישי.‬
‫בואי נלך יחד.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו מבקשים את שיתוף פעולתכם.‬
‫תתרחקו. אל תצלמו. תתרחקו, בבקשה.‬
‫להתרחק, בבקשה.‬
‫תעצרי. זאת זירת פשע. זוזי אחורה.‬
‫מישהו נפגע?‬
‫זאת זירת פשע.‬
‫בבקשה, זוזו. תפנו את הדרך.‬
‫זה משגע אותי.‬
‫לא חשבתי שזה יקרה לה.‬
‫אני יודעת, נכון?‬
‫היא הייתה ממש טובה אליי.‬
‫- מדאם נא -‬
‫מי אתה?‬
‫איך את מכירה את ג'אנג הו־ג'ה?‬
‫הרגת את מדאם נא?‬
‫שאלתי אותה דברים, אבל היא דיברה שטויות.‬
‫אז כן.‬
‫מנוול משוגע.‬
‫איפה אתה?‬
‫תגיד לי איפה אתה מייד.‬
‫שאלתי אותך שאלה.‬ ‫-בלי תמונות.‬
‫כדאי שתעני לי.‬
‫זוזו מהדרך. בבקשה, זוזו.‬
‫זוזו אחורה.‬
‫זוזו אחורה. זאת זירת פשע.‬
‫תתרחקו.‬
‫תודה. הגעתי לפה מהר יותר הודות לך.‬
‫זה מוזר.‬
‫למה את לא מתה?‬
‫את אמורה להיות מתה‬
‫עם צוואר שבור או עם הקרביים בחוץ, לא?‬
‫כלומר, אם את אנושית.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫למה הרגת את מדאם נא?‬
‫הרגת את או קי־הון?‬
‫אתה עומד מאחורי כל זה?‬
‫את…‬
‫את אחת מאיתנו.‬
‫בואי נגלה.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫היי, את בסדר?‬
‫נפצעת?‬
‫הלו? מישהי נדקרה.‬
‫תגיעו לפה מייד!‬
‫את בסדר?‬
‫תחזיקי מעמד עוד קצת. האמבולנס בדרך.‬
‫היי.‬
‫את חייבת להישאר ערה.‬
‫היי!‬
‫תישארי איתי. היי!‬
‫ישנת קצת?‬
‫ישנת בשלווה.‬
‫לא רציתי להעיר אותך.‬
‫מאסטר ג'אנג.‬
‫מה קרה?‬
‫היה לך חלום רע?‬
‫זה היה חלום נורא.‬
‫מחריד…‬
‫ובודד.‬
‫חלום הוא רק חלום.‬
‫אל תחשבי על זה יותר מדי.‬
‫אל תדאגי. אני לא הולך לשום מקום.‬
‫אני אהיה כאן,‬
‫לצידך לנצח.‬
‫תעזבי אותו.‬ ‫את מדממת יותר מדי. עלינו לטפל בך.‬
‫כן, אדוני היו"ר.‬
‫לא, אני בקומה הראשונה.‬
‫סליחה?‬
‫אתמול בלילה?‬
‫- בעלת בר ג'אז בשנות ה־40 לחייה נרצחה‬ ‫נמצאה גופה עם פציעה בעין -‬
‫אני אבדוק ואראה מה קרה.‬
‫לא, אדוני. אל תדאג. אני אוודא שזה יטופל.‬
‫כן.‬
‫תתקשר לסונג־ג'ו.‬
‫כן, אדוני.‬
‫ראית לאן הלכה המטופלת שהייתה במיון?‬
‫לא, לא ראיתי אותה.‬
‫איך הלך? היא בסדר?‬
‫אני חושש שהיא נעלמה.‬
‫אנחנו מחפשים בכל הבניין,‬
‫אבל נראה שהיא עזבה את בית החולים.‬
‫מה?‬
‫מה אתה…‬
‫היה הכרחי להביא אותי לפה?‬
‫טקטיקות הפחדה הן מעט מיושנות…‬
‫אל תגרום צרות שוב. אל תפעל על דעת עצמך.‬
‫הצלחתי לטפל בקי־הון, המנוול הזה,‬ ‫רק כי פעלתי על דעת עצמי.‬
‫אתה יודע את זה!‬
‫כשאני מדבר, אתה מקשיב.‬
‫לא מתסכל אותך לחיות ככה?‬
‫כמה זמן תישאר במסתור?‬
‫עם הכוחות שלנו,‬ ‫אנחנו יכולים לחיות איך שנרצה!‬
‫כוח שלא ניתן לשלוט בו‬ ‫איננו כוח אמיתי, סונג־ג'ו,‬
‫אלא אינרציה ואלימות כאוטית, ותו לא.‬
‫אני לא רוצה לשמוע ממך אפילו ציוץ בינתיים.‬
‫ואל תעשה כלום‬
‫עד שהתקריות שלהן גרמת ישכחו.‬
‫אם תגרום צרות עוד פעם אחת,‬ ‫תצטרך להסביר את עצמך ישירות ליו"ר.‬
‫אם זה מה שאתה רוצה, בבקשה.‬
‫אתה בטוח שהוא מת?‬
‫הו־ג'ה.‬
‫הוא באמת מת?‬
‫סונג־ג'ו.‬
‫אל תזכיר את השם הזה שוב לעולם.‬
‫אני אשחט אותך.‬
‫- תחנת משטרת ג'ונגנו -‬
‫היא הקורבן השישי.‬
‫והפושע לא השאיר עקבות.‬
‫אין קשר בין הקורבנות,‬ ‫חוץ מהדרך שבה הם נרצחו.‬
‫גם אין דפוסי פעולה.‬
‫את מצאת משהו?‬
‫הבלשית נו.‬
‫נו ג'י־סו?‬
‫גילית משהו?‬
‫לא, אין משהו בולט עד כה.‬
‫אז?‬ ‫-מה?‬
‫אז למה את יושבת שם אם לא מצאת כלום?‬
‫אמרתי לך להשגיח על ג'אנג הו־ג'ה, לא?‬
‫אף אחד לא אמר לך לשבת ולהקשיב למוזיקה.‬
‫אני הולכת.‬
‫הוא עוד לא בבית?‬
‫איפה סילברביל גר? אני לא יודע.‬
‫אני בספק אם אפילו מדאם נא ידעה את זה.‬
‫הם תקשרו בהודעות.‬
‫הם התקשרו זה לזה רק במקרים דחופים.‬
‫אף אחד לא פגש את סילברביל‬ ‫או ראה את הפנים שלו.‬
‫למה המקום הזה קודר כל כך?‬
‫אומרים שאי אפשר לדעת מה מצפה לך בחיים.‬
‫מי היה מאמין שמדאם נא תמות בצורה כזו?‬
‫זה יותר מדי.‬
‫אמרת שהנכד שלך סיים ללמוד.‬ ‫תקני לו בגדים יפים.‬
‫אם כבר מדברים, הוא הגיש מועמדות לא מזמן‬
‫ועבר הכול, אפילו את הריאיון, במכה אחת!‬
‫כבר יש לו עבודה?‬
‫הוא יעבוד ב"ג'ונסונג ביוטק".‬
‫תכננתי לקנות לו חליפה יפה.‬
‫תודה, הנשיא ג'אנג.‬
‫יונג־גיל הוא הנשיא.‬
‫לא משנה.‬
‫כל האנטנות יודעות שמאסטר ג'אנג‬ ‫הוא זה שמחזיק את "בוגאנג" מעל המים.‬
‫מי?‬
‫מה?‬
‫איך קראת לי?‬
‫טוב…‬
‫פעם הייתה חנות משכון איפה שהמשרד שלך נמצא.‬
‫"בית אוצר הזהב."‬
‫הוא היה הבעלים של חנות המשכון,‬
‫והוא היה אדם טוב מאוד‬ ‫אפילו בתקופה של אימא שלי.‬
‫כן, אז…‬
‫מי הוא היה?‬
‫סתם מישהו.‬
‫מאסטר ג'אנג.‬
‫זו התוצאה של ניסוי A0-67.‬
‫כמה התקדמנו הפעם?‬
‫שוב לא עברנו את שלב שתיים.‬
‫אל תיבהל.‬
‫ברגע שהיא תזהה שאתה מפחד, היא תתקוף אותך.‬
‫אל תזוז. תעמוד על שלך.‬
‫בבקשה, תעזור לי!‬
‫אל תסיט את המבט. אל תזוז.‬
‫אני לא מסוגל! אני לא יכול!‬
‫כמה זמן אתה מתכוון לדווח לי על כישלונות?‬
‫אם אתה לא יכול לשלוט באלה שנמצאים למטה,‬ ‫אנחנו לא יכולים להמשיך לשלב הבא.‬
‫אם לא תראה לי תוצאות‬ ‫ותמשיך ולפגר בצורה כזו,‬
‫אולי נצטרך להחזיר אותו.‬
‫אני אמצא פתרון.‬
‫היו"ר הקודם שתל את הנג'ין בראש שלך‬
‫כדי שתוכל להגן על ג'ונסונג‬
‫ותקדיש את עצמך להישגים גדולים.‬
‫אם אתה לא יכול להפסיק‬ ‫עם הטעויות והכישלונות המגוחכים האלה,‬
‫אני איפטר ממך. אל תשכח את זה.‬
‫לא שכחתי, אדוני.‬
‫אפילו לא לרגע.‬
‫מה עם סונג־ג'ו?‬
‫דיברתי איתו. הוא יתנהג יפה בינתיים.‬
‫תגיד לו שהוא יכלא לנצח‬ ‫אם הוא יגרום צרות עוד פעם אחת.‬
‫רצח?‬
‫בתקופה הזאת?‬
‫תאכל.‬
‫זה נהיה ספוג. איזה בזבוז.‬
‫המקום הזה היה פעם חנות משכון.‬ ‫"בית אוצר הזהב."‬
‫באמת?‬
‫היא הייתה בבעלות מאסטר ג'אנג.‬
‫סבתא אנטנה ידעה על זה. אתה לא ידעת?‬
‫אני לא בטוח. אולי שמעתי על זה ושכחתי.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אני רק שואל.‬
‫יש עוד משהו שאני צריך לדעת‬ ‫על מי שהייתי לפני התאונה בשנה שעברה?‬
‫לא.‬
‫סיפרתי לך פחות או יותר‬ ‫כל מה שעליך לדעת. למה?‬
‫מה עוד אתה רוצה לדעת?‬
‫אני לא יודע מה עוד יש לדעת.‬
‫הדברים היחידים שאני זוכר על עצמי‬ ‫קרו אחרי התאונה.‬
‫את כל הזיכרונות שלי‬ ‫מלפני התאונה שמעתי ממך.‬
‫הו־ג'ה, אתה סומך עליי?‬
‫כן.‬
‫ואף אחד בעולם לא דואג לך‬ ‫ואוהב אותך כמוני, נכון?‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אז תקשיב לי.‬
‫מצבך טוב הרבה יותר עכשיו‬ ‫ממה שהיה לפני התאונה.‬
‫לא תמיד כיף לחיות עם כל הזיכרונות שלך.‬
‫כשאני מסתכל עליך,‬ ‫אני מבין למה אומרים ששכחה היא מתנה.‬
‫החיים שלך אופסו,‬
‫אז לא נראה נורא‬ ‫להמשיך הלאה ולחיות חיים חדשים.‬
‫החיים שלי היו גרועים?‬
‫אתה שוב מוציא מזה את הקלילות!‬
‫זה לא מה שאני אומר.‬
‫אמרת שאני צריך להמשיך הלאה‬ ‫ולחיות חיים חדשים מאחר שהם אופסו.‬
‫זה אומר שחיי לפני התאונה היו אומללים‬
‫או דפוקים או משהו כזה, נכון?‬
‫התאונה קרתה, ואיבדת את הזיכרונות שלך…‬
‫כן, לגבי הזיכרונות האלה…‬
‫אני רוצה אותם.‬
‫הו־ג'ה.‬
‫אתה יכול לספר לי?‬
‫מי הייתי אז?‬
‫כמה דפוק הייתי?‬
‫בחייך.‬
‫החיים שלך?‬
‫הם היו דפוקים לגמרי בקטע מעצבן מאוד.‬
‫הם היו מדכאים, אומללים וחסרי שמחה.‬
‫עלובים ביותר.‬
‫היית במרחק צעד אחד מהגיהינום,‬ ‫מוכה פרנויה, חרדה ונדודי שינה.‬
‫גרמת צרות והרסת כל דבר‬ ‫כי היו לך בעיות שליטה בעצבים.‬
‫אז אין לך שום סיבה להיזכר בחייך הקודמים.‬
‫אין לך סיבה להיות סקרן.‬
‫מה שאתה צריך לעשות‬
‫זה להאמין, לראות, לחשוב‬ ‫וליהנות רק ממה שנמצא מולך.‬
‫יש ג'ג'נגמיון מולך,‬
‫אתה רק צריך ליהנות ממנו.‬
‫בטח עברת תקופה קשה מאוד.‬
‫היי, הו־ג'ה.‬
‫- מספר לא ידוע -‬
‫הלו?‬
‫זאת אני.‬
‫איפה את?‬
‫איך הפציעה שלך? את בסדר?‬
‫אני יכולה להיכנס לרגע?‬
‫מה…‬
‫מה קרה?‬
‫ההצעה שלך.‬
‫היא עדיין תקפה?‬
‫להיות באותו צד.‬
‫תהיתי אם זה עדיין בתוקף.‬
‫- מ' -‬
‫הלו?‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬