PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU
Hele.
Proč pořád bojuješ?
Víš, že nemůžeš vyhrát.
Nebojuju, abych vyhrál.
Bojuju, aby nezapomněli.
Aby nezapomněli, co nám udělali.
Aby věděli, že žijí lidé, kteří nezapomněli, co provedli.
Aby je to mrzelo.
A pokud je to mrzet nebude,
tak aby alespoň cítili vinu.
A pokud nebudou cítit vinu,
tak abych je alespoň otravoval.
Aby neměli klid.
Tak na to nezapomenou ani oni.
Nemůžeš jim odpustit?
Ne, když nemají potřebu se omluvit.
Odmítají vůbec přiznat fakt, že se to stalo.
Nebylo by absurdní jim odpustit?
Ale stejně…
je to už dávno.
Lidi neměli na vybranou.
Jasně.
Doba byla taková.
Někdo musel dělat, co dělal, aby přežil. Jsme jenom lidi.
Ale…
lidi se taky snaží napravovat křivdy, kterých se dopustili.
A když se ani nesnažíš…
je svět mnohem horší.
Jak moc mi věříš?
Důvěra se nedá takhle hodnotit.
Prostě ti věřím.
Přál bych si,
abych tě nikdy nepotkal.
Kdybych tě neznal, úplně v klidu bych se stal zrůdou.
Co to děláš?
Už jsem to říkal.
Nechci umřít.
Díky Ho-džemu jsem měl chvíli sen.
Snil jsem, že bych mohl být jako on.
Být člověkem a jednat lidsky.
Ale…
nemohl jsem.
Byl jsem zrůda.
Nezáleželo mi na ničem, jen na sobě.
Necítím vinu…
ani výčitky svědomí.
Když mě někdo ohrozí, zabiju ho. Když se nudím, lovím.
Když mám hlad, nakrmím se.
A taky…
si to fakt užívám.
Tvoje matka je prý Akiko.
Ale víš…
jak zemřela?
Vím.
A co má být?
No co? Je to minulost.
To paní Maeda mě vychovala a ochraňovala.
Nemyslíš, že tě využívá?
Hodný syn vždy odpoví: „Ano.“
Ty to nechápeš.
To já ji využil,
abych přežil.
Takže…
prostě umři.
Jun Čcheok. Chci, abys mi ji přivedl.
Kvůli Ho-džemu…
To pan Čang musí být příčinou její smrti.
…musíš umřít tady.
Ani hnout! Pohni se, a střelím!
Čanga hodně zklame, až zjistí…
že ses rozhodl stát zrůdou.
Počkat, ten chlap…
Co jsou zač?
Musíte utéct, jinak zemřete.
Co to děláte?
- Hele! - Utečte, co nejdál můžete.
Kdo to byl?
Kdo tě poslal?
Nemůžeš vyhrát.
Chceš se vsadit?
Uvidíme, jak to dopadne.
Paní Maeda nakonec zabije všechny kolem tebe.
Jde jí totiž o to, abys skončil úplně sám.
Pokud tě zajímá můj názor, tak osobně je mi jedno, kdo vyhraje.
Já jen chci, aby bylo rychle po všem.
A aby se to stalo,
by se tohle mohlo hodit.
PŘÍŠERA ZE STARÉHO SOULU MEZI SYMBIÓZOU A PARAZITISMEM
DÍL SEDMÝ BEZVÝZNAMNÝ ČLOVĚK
Paní, smilujte se nad ním. Prosím, prokažte Ho-džemu milosrdenství.
Prosím!
Přísahám, že na něj dohlédnu.
Postarám se, abyste ho už nikdy neviděla, paní Maedo.
Opravdu na něj budu dohlížet…
prosím, ušetřete ho.
A můžeš…
se zaručit svým životem?
Když Ho-džeho necháte žít…
tak ano.
Ručím životem.
Ho-dže.
Pojďme domů. No tak, Ho-dže.
Půjdeme domů, ano?
Pojďme.
Dobře, hned tam jedu.
- Zůstaň tady, jedu sám. - Co? A kam jedete?
Kwon Jon-gil se probral a ptá se po mně. Pak se vrátím.
NO ČI-SU
Nazdar, jak to jde?
Kapitáne.
Kapitáne!
- Co se děje? - Paní Maeda zřejmě ví o našem plánu.
Vítejte.
Očekávala jsem vás.
Už chápu, proč tu byl takový klid.
Víc jsem toho pro starého přítele udělat nemohla.
Pořád jsme přátelé?
Uběhlo tolik času, změnilo se tolik věcí,
a přesto si stále hledíme do očí.
Tak asi jsme.
Možná je tohle důvod…
proč jsem se cítila tak osaměle,
když jste na mě zapomněl.
Kdybyste znala mé vzpomínky na vás,
věděla byste, že je to tak lepší.
Vždy je lepší
žít s bolestivými vzpomínkami
než nemít nic.
Myšlenka na vás není bolestná.
Je odporná.
Pořád si myslíte,
že všechny životy mají stejnou cenu?
Pořád myslíte, že to tak není?
A co život Jun Čcheok?
Nezměníte názor ani v jejím případě?
Vždycky mě zajímalo,
jestli to platí i u ní.
Nebo u vašeho přítele v nemocnici.
- Převezeme vás na normální pokoj. - Co?
Nebo u kamaráda od policie.
A u toho hocha, co ho hledáte. U čísla 71.
Co kdybyste měl rozhodovat mezi nimi
a životem Jun Čcheok?
Co byste zvolil?
Ne…
To jste neudělala.
Jun Čcheok není tam dole.
Brzy jí odeberou Nadžina v komoře s nádrží.
Jak to dopadne?
Ztratí paměť jako vy před rokem a stane se jiným člověkem?
Nebo neunikne z nádrže
a utopí se v ní?
Tak…
Koho zachráníte jako prvního?
Jun Čcheok?
Hoďte ji tam.
Nebo…
své přátele?
Vyberte si, pane Čangu.
Nemáte moc času.
Proč jste musela zajít tak daleko?
Jen se chci přesvědčit,
zda říkáte pravdu a jestli vaše slovo platí.
Co myslíte?
Pořád mají všechny životy stejnou cenu?
Pořád je jeden jako druhý?
Pane Čangu.
Kapitáne. Kapitáne!
Ne. Nechoď sem.
Ho-dže! Nechoď sem!
Ne!
Zbláznil ses?
Proč sem lezeš? Co tě to napadlo?
Už jsem s nimi bojoval.
Vzdej to.
Odsud se nedostaneš.
Kde je pan Čang?
Řekni mi jen tohle.
Žije ještě?
Žije, ale ty už ho nikdy neuvidíš.
Čang Tchesang dal přednost záchraně jiných.
A za to
bude rozerván na kusy a zabit.
A ty zemřeš v té nádrži.
Pokud jste chtěli vyhrát, neměli jste to komplikovat.
Příliš se řídíte pocity, necháváte se ovlivnit hloupostmi.
Všichni máme svoje důvody, proč volíme život.
A taky máme svoje důvody, proč volíme smrt.
Nebojíš se smrti?
Smrti se bát nemusíme.
Bojme se, že budeme sami a nebudeme moct zemřít.
Hrozná škoda. Tvé oči…
jsou krásné.
Do háje. Co to sakra je? Co je to?
Sklapni, proboha.
Ho-dže!
Hej, Ho-dže!
Jsi v pořádku?
Co? Počkej.
Počkej. Jdi pryč!
Zmizte!
Řež.
Sakra.
Moje nohy!
- Sakra. - Řež.
- Čong-hjok je támhle. Musíme pro něj. - Musíme si pospíšit.
Díky.
Hotovo.
Ho-dže!
Tam vzadu je výtah. Utíkejte!
Sakra!
Tak běžte!
No tak! Rychle!
- Jakou mám nastavit teplotu? - Snížit na 18 stupňů.
Tak dost.
Vím, že taky trpíš.
Detekován dusík.
Opusťte prostor.
Detekován dusík.
Je tady!
Detekován dusík.
Ho-dže, poběž!
Co to sakra dělá?
Počkat! Ho-dže!
Jste v pořádku?
Ho-dže!
Není ti nic?
Teď nemáme čas. V dalším patře je dlouhá chodba.
Jděte přímo na konec.
Projděte ocelovými dveřmi napravo, dostanou vás ven.
Počkej. Co bude s tebou?
Jun Čcheok tu pořád je.
Ne, to ne! Nedělej to, chlape!
Venku zavolejte posily.
- Jo. - Počkej, chlape.
Pojď s náma. Vypadneme společně.
Musíš zachránit alespoň sebe.
Běžte napřed.
Dostanu ji ven.
Jaký je stav?
Teplota vody klesla na 20 stupňů.
Během tří minut bude na 18 stupních. Pak přijde zástava srdce.
Čangu.
Chci být s tebou.
Je něco…
co bych ti chtěla říct.
Tolik bych toho…
s tebou chtěla zažít.
Co se děje?
Neměl její Nadžin spát?
Proč jsi to udělala?
Vážně jsi…
mě chtěla zabít?
Měla jsem tě zabít
už před rokem,
když sis vybral pana Čanga.
Stalo se někdy…
že jsi mě brala jako syna?
Některé věci činí lidi slabými.
Matky, děti, společníci, milenci, vlast a podobně.
Když se sami uvězní posedlostí nepodstatnými vztahy,
jsou lidé nekonečně zbyteční
a ubozí.
Pak je snadné využít je, zbavit se jich a nahradit je.
Vychovala jsem tě jinak, Sung-džo.
Cvičila jsem tě a učila,
aby ses nenechal svazovat,
abys byl dokonalý sám o sobě.
Ale ty jsi dál toužil po matce a závisel na Čangovi Tchesangovi.
Zklamal jsi mě.
Odpusť mi.
Zklamání znamená,
že jsi ode mne měla nějaká očekávání.
Dobře.
Polepším se.
Nebudu po nikom toužit.
Ani už nebudu nic očekávat. Takže…
mě ber, jaký jsem.
Už mě nebudeš omezovat.
Budu dokonalý sám o sobě.
To je krása.
Zastavilo se jí srdce.
Toho Nadžina si vezmu.
Vážně myslíš,
že přijdou dobré časy?
Přijdou.
Já se o to postarám.
Copak?
Co se mnou teď bude?
No,
poneseš zodpovědnost za ty tři mrtvý lidi.
Ale postarám se, aby nezapomněli na žádnou polehčující okolnost.
Neboj se.
Pohyb!
Hej!
Co se tady stalo?
- Jste v pořádku? - Dobrý.
- Můžete chodit? - Pohyb!
- Asi mám zlomenou nohu. - Ale ne!
Musíme okamžitě prohledat Čonsung Biotech. Zařiď povolení k prohlídce.
- Zařídím. - Sakra!
Jste v pořádku?
Vyšli jste jen vy dva?
Cože?
Vyšli jste jen dva?
Jo.
Jen my dva.
Jasně.
Dveře se otvírají.
POLICIE PROHLEDALA ČONSUNG BIOTECH
NELEGÁLNÍ POKUSY NA LIDECH?
INFORMACE O POKUSECH NA LIDECH
ŘEDITEL U VÝSLECHU
KDE JE NELEGÁLNÍ LABORATOŘ?
Mňam.
Pojď se najíst, ať to stihneš.
Jasně!
Už běžím.
Domů se zase vrátíš pozdě?
Můj klub pořádá sbírku.
Pak se půjdeme napít, takže asi hodně pozdě.
Je to dobrota.
- Že? - Jo.
Hele, a už máš kluka?
Kluka?
No…
Až bude, tak bude.
Na, dej si i maso.
Dobrota.
Jsi krásně nalíčená.
Někoho sbalím během sbírky.
A taky ti to sluší.
Někdy se mi zdá sen.
Sen, ve kterým se každou noc za někým ženu.
Nevím, kdo to je.
A moc si toho nevybavuju…
Ale bolí mě z něj u srdce. Jako by bylo zlomený.
Jaro brzy skončí
a zase přijde léto.
A my budeme žít dál.
DĚKUJEME KOLEGŮM KIMOVI HJONGDŽONOVI A O HJODŽONGOVI
Jen tak dál.
Překlad titulků: Tomáš Slavík