GYEONGSEONG CREATURE
Du?
Hvorfor kæmper du videre?
Du ved, du ikke kan vinde.
Jeg kæmper ikke for at vinde.
Jeg kæmper, så de ikke glemmer, hvad de gjorde mod os.
Så de ved, at vi er stadig i live og husker det, de gjorde.
Så de fortryder.
Eller i det mindste
føler sig skyldige.
Og hvis ikke det lykkes,
så i det mindste for at genere dem.
Holde dem på tæerne.
På den måde glemmer de heller ikke.
Kan du ikke tilgive dem?
Ikke når de ikke engang vil undskylde.
De nægter at indrømme, at de ting overhovedet skete.
Er det ikke absurd at tilgive dem?
Men det er fortid.
Folk havde intet valg.
Klart.
Det var tiden.
De gjorde det for at overleve. Vi er trods alt alle mennesker.
Men det er også menneskeligt
at rette op på de fejl, vi begår.
Gør man sig ikke umage…
…bliver verden forfærdelig.
-Stoler du meget på mig? -Der er ikke grader af tillid.
Jeg stoler på dig.
Jeg ville ønske, at jeg aldrig havde mødt dig.
Hvis ikke havde jeg haft det fint med at blive et monster.
Hvad er du ude på?
Det har jeg sagt.
Jeg vil ikke dø.
Takket være Ho-jae havde jeg et kort øjeblik en drøm.
Jeg drømte, jeg kunne være som Ho-jae.
Være et menneske og opføre mig som et menneske.
Men jeg kunne ikke.
Jeg var kun et monster.
Jeg er ligeglad med alle andre end mig selv.
Jeg føler ingen skyld eller samvittighedskvaler.
Jeg udrydder trusler. Jeg jager, når jeg keder mig.
Spiser, når jeg er sulten.
Og så…
…morer det mig.
Jeg hører, at Akiko var din mor.
Men ved du…
…hvordan hun døde?
Ja.
Hvad med det?
Det er fortid.
Lady Maeda opfostrede mig. Hun beskyttede mig.
Tror du ikke, hun har brugt dig?
En god søn svarer altid: "Ja."
Du fatter det ikke.
Det var mig, der brugte hende
til at overleve.
Så…
…bare dø.
Yoon Chae-ok. Bring hende til mig.
For Ho-jaes skyld…
Hr. Jang skal føre hende i døden.
…skal du dø nu.
Stands! Rør dig, og jeg skyder!
Hr. Jang bliver skuffet over at høre…
…at du har besluttet at blive et monster.
Vent, den fyr…
Hvem er de?
Du skal løbe. Ellers dør du.
Hvad tror I, I laver?
-Hov! -Flygt så langt væk, du kan. Nu.
Hvem var det?
Hvem sendte jer?
Du kan ikke vinde her.
Skal vi vædde?
Om jeg kan vinde eller ej.
I sidste ende dræber lady Maeda alle omkring dig.
For hendes ønske er, at du skal være alene.
Og jeg er ligeglad med, hvem der vinder.
Jeg vil bare have det hurtigt overstået.
Og for at det kan ske,
vil den der være nyttig.
GYEONGSEONG CREATURE MELLEM ALTRUISME OG UDNYTTELSE
EPISODE 7 MARGINALISERET
Forbarm Dem over ham!
Vær Ho-jae nådig bare denne ene gang!
Jeg beder Dem!
Jeg holder godt øje med ham.
Jeg sørger for, han aldrig dukker op her igen, lady Maeda.
Jeg holder ham i skak, så…
Skån ham denne ene gang.
Vil du satse dit liv på det?
Hvis Ho-jae lever…
…så ja.
Jeg satser mit liv.
Ho-jae.
Lad os komme hjem.
Kom nu, Ho-jae.
Lad os komme hjem nu, okay?
Lad os gå.
Okay, jeg kommer straks.
-Bliv her. Jeg kan gå alene. -Hvad? Hvor skal du hen?
Kwon Yong-gil er vågen og spørger efter mig.
BETJENT NOH JI-SU
Hej, Noh. Hvordan går det?
Inspektør.
Inspektør!
Hvad er der?
Lady Maeda lugter vores plan.
Velkommen.
Jeg har ventet dig.
Ikke sært, at der var så stille.
Det var det mindste, jeg kunne gøre for en gammel ven.
Er vi stadig venner?
Der er gået så lang tid, og så meget har ændret sig,
men vi står stadig ansigt til ansigt.
Så måske.
Måske er det derfor…
…det føltes mere ensomt, end jeg ventede
at blive slettet fra din hukommelse.
Hvis du vidste, hvordan jeg huskede dig,
havde det været bedre at blive glemt.
De smertefulde minder,
vi har, er altid bedre
end ingenting.
Du påfører mig ikke længere smerte.
Du frastøder mig.
Tror du stadig,
at alle menneskeliv er ligeværdige?
-Tror du stadig, de ikke er det? -Hvad med Yoon Chae-oks liv?
Betyder hendes liv stadig det samme for dig?
Jeg var altid nysgerrig på,
hvor ligeværdige menneskeliv var for dig.
For eksempel din ven på hospitalet.
-Du flytter afdeling. -Hvad?
Eller din politiven.
Og knægten, du leder efter. Nr. 71.
Hvad hvis du skulle vælge mellem de tre liv
og Yoon Chae-oks liv?
Hvad ville du vælge?
Nej.
Det gjorde du ikke.
Yoon Chae-ok er ikke dernede.
Hun får snart fjernet sin najin i vandtanken.
Der er to mulige udfald.
Mister hun hukommelsen, som du gjorde, og bliver en anden person?
Eller undslipper hun ikke vandtanken
og drukner i den?
Nå,
hvem vil du redde først?
Yoon Chae-ok?
Smid hende i.
Eller… dine venner?
Træf et valg.
Du har ikke meget tid.
Hvorfor skal du gå så vidt?
Jeg vil bare se,
om du taler sandt, og om dit ord gælder her.
Hvad siger du?
Synes du stadig, alle menneskeliv er ens?
Er de stadig ligeværdige?
Jang!
Inspektør!
Nej! Kom ikke herned!
Nej!
Er du blevet vanvittig?
Hvorfor kom du herned? Hvad tænkte du på?
Jeg husker dem der.
Giv op.
Du kommer ikke ud herfra.
Hvor er hr. Jang?
Bare sig det.
Lever han stadig?
Han lever, men du ser ham ikke igen.
Jang Tae-sang har valgt at redde andre over dig.
Og derfor bliver han revet i småstykker og dræbt.
Og du dør i vandtanken her.
Hvis I ville vinde, skulle I have tænkt mere simpelt.
I er for følelsesladede og handler alt for uovervejet.
Vi har alle vores egne grunde til at vælge at leve…
Vi har også vores egne grunde til at vælge døden.
Er du bange for døden?
Vi bør ikke frygte døden…
…men at efterlades alene og ude af stand til at dø.
Sikken skam. De øjne.
Jeg kan lide dem.
Hvad pokker? Hvad er det?
Hvad er det?
Ti stille for guds skyld!
Ho-jae!
Du, Ho-jae!
Ho-jae, er du okay?
Hvad? Vent.
Vent! Gå væk!
Løb, hurtigt!
Skær rebene af.
Fandens!
Mine ben!
-Pis. -Skær dem af.
Jong-hyeok er derovre. Vi må tage ham med.
Vi må skynde os.
Tak.
Sådan.
Ho-jae!
Der er en elevator. Løb nu!
Fandens!
Jeg sagde løb!
Kom så! Fart på!
-Hvad skal temperaturen være? -Ned på 18 grader.
Det er nok.
Jeg ved, du også lider.
Nitrogen registreret.
Evakuer.
Nitrogen registreret.
Den er her!
Nitrogen registreret.
Ho-jae, kom nu!
Hvad fanden laver han?
Vent! Ho-jae!
Er I okay?
Ho-jae!
Er du okay?
Jeg har ikke tid lige nu.
Der er en lang gang på etagen ovenpå.
Gå helt ned i enden.
Gå gennem jerndørene til højre, hvor en passage fører jer udenfor.
Vent. Hvad med dig?
Yoon Chae-ok er her stadig.
Nej, lad være. Gør det ikke!
Tilkald backup, så snart I kan.
Det gør jeg.
Vent!
Kom med os, okay? Lad os gå ud sammen.
Red i det mindste dig selv!
Gå bare i forvejen.
Jeg henter hende.
Hvordan går det?
Vandtemperaturen er lige faldet til 20 grader.
Den når 18 indenfor to, tre minutter. Så får hun hjertestop.
Hr. Jang.
Jeg vil være sammen med dig.
Der er noget,
jeg vil fortælle dig.
Der var så mange ting…
…vi skulle gøre sammen.
Hvad sker der?
Sover hendes najin ikke?
Hvorfor gjorde du det?
Vil du…
…virkelig dræbe mig?
Jeg skulle have dræbt dig
for et år siden,
da du valgte Jang frem for mig.
Var der en tid…
…hvor du så mig som din søn?
Mange ting gør mennesker svage.
Mor, barn, partner, elsker, hjemland, for at nævne nogle få.
Når de binder sig til så trivielle forhold,
bliver mennesker ubrugelige og ynkelige væsener.
De bliver udnyttet, undværlige og lette at kassere.
Jeg har ikke opdraget dig sådan, Seung-jo.
Jeg slog og trænede dig,
så du ikke blev bundet.
Så du kunne blive perfekt alene.
Men du længtes stadig efter en mor og blev afhængig af Jang Tae-sang.
Hvor skuffende.
Tilgiv mig.
Skuffelse betyder,
at du havde forventninger til mig.
Okay.
Jeg gør det bedre.
Jeg vil ikke længes efter nogen
eller forvente noget igen.
Så…
Accepter mig, som jeg er.
Jeg vil ikke være bundet til dig.
Jeg bliver perfekt alene.
Hvor smukt.
Hjertet er stoppet.
Jeg tager den najin.
Tror du,
vi finder lykken?
Helt sikkert.
Det skal jeg nok sørge for.
Hvad er der?
Hvad sker der med mig nu?
Tja, du må tage ansvar for de tre dødsfald.
Men jeg hjælper dig med formildende faktorer.
Bare rolig.
Kom så!
Hvad skete her?
-Er du okay? -Ja.
Er det slemt? Kan du gå?
-Jeg har vist brækket benet. -Nej!
Vi må starte en eftersøgning på Jeonseung Biotech nu.
Lad os få en kendelse.
-Javel. -Pis!
Er du okay?
Er det bare jer to?
Hvad sagde du?
Er det bare jer to?
Ja.
Bare os to.
Okay.
Døre åbner.
BESLAGLÆGGELSE PÅ JEONSEUNG BIOTECH
ULOVLIGT MENNESKEFORSØG UNDERSØGES
FLERE RAPPORTER OM MENNESKEFORSØG
FORMAND ANKLAGES
LABORATORIE FORSVUNDET
Lækkert.
Kom og spis. Du kommer for sent.
Okay!
Kommer.
Kommer du sent hjem fra skole igen?
Vi holder en fundraiser.
Vi tager en drink bagefter, så det bliver nok sent.
-Det er så godt. -Ja, ikke?
Nå, har du fundet en kæreste?
En kæreste?
Altså…
Det skal nok komme.
Her, spis noget kød.
Så lækkert.
Din makeup er fin.
Jeg finder en fyr ved fundraiseren.
Dit tøj er også smukt.
Nogle gange drømmer jeg,
at jeg hver nat jagter nogen.
Jeg ved ikke hvem, og jeg kan ikke huske så meget…
…men mit hjerte gør ondt, når jeg vågner.
Foråret går snart på hæld,
og det bliver sommer igen.
Og vi lever videre igen.
TIL MINDE OM VORES KOLLEGER KIM HYEON-JUNG OG OH HYO-JEONG
Fortsæt.
Tekster af: Anja Molin