A SÖTÉTSÉG TEREMTMÉNYE 2
Ho-jae! Miért harcolsz állandóan,
amikor tudod, hogy nem győzhetsz?
Nem a győzelemért harcolok.
Az a célom, hogy emlékezzenek.
Hogy eszükbe juttassam minden rémtettüket,
és azt, hogy még vannak, akik tudják, mit követtek el.
El akarom érni,
hogy bocsánatot kérjenek,
vagy hogy legalább bűntudatuk legyen.
És ha ezt nem tudom kiharcolni,
akkor a dühítő rémálmuk leszek,
púp a hátukon.
Mert így nem tudnak majd elfelejteni.
Sose bocsátasz meg?
Hogy bocsáthatnék meg, ha sose kértek bocsánatot?
Azt állítják, nem tudnak semmiről, és nem tettek semmit.
Akkor meg mi értelme lenne megbocsátanom nekik?
De ez rég volt.
Akkoriban az embereknek
nem sok választása volt.
Ez igaz.
Olyan idők jártak.
Mindenki a túlélésre összpontosított, mert hát emberből vagyunk.
De…
csak mi, emberek vagyunk képesek helyrehozni a hibákat, amiket elkövettünk.
És ha meg se próbálkoznánk vele,
sokkal rosszabb hely lenne a világ.
Mennyire bízol bennem?
A bizalom nem mérhető dolog.
Csak bízol, és kész.
Bárcsak
sose ismertelek volna meg.
Mert akkor, akkor könnyebb lett volna elfogadnom, hogy szörnyeteg válik belőlem.
Mit csinálsz?
Már megmondtam.
Nem akarok meghalni.
Ho-jae-nek hála volt idő, amikor álmodhattam.
Azt hittem, én is élhetek hozzá hasonlóan:
Emberként emberi életet.
De hát…
tévedtem.
Csak egy szörnyeteg vagyok.
Aki saját magán kívül senki mással nem törődik.
És nincs bűntudata,
se lelkifurdalása.
Kiiktat minden veszélyforrást. És unalmában vadászik.
Ha megéhezik, eszik.
Tudod,
nagyon élvezem a dolgot.
Hallottam, hogy Akiko fia vagy.
Tudod, hogy járt?
Elmondták, hogy hogy halt meg az anyád?
El hát.
És akkor mi van?
Miért foglalkozzak a régmúlttal?
Maeda asszony nevelt fel engem.
És ő vett a szárnyai alá.
Nem gondolod, hogy csak kihasznál?
Az engedelmes fiúk igennel válaszolnak.
Nem érted, ugye?
Végig én használtam ki őt
a túlélésért.
Szóval…
halj meg!
Hozd ide nekem Yoon Chae-okot! Hozd elém azt a nőt!
Ho-jae-ért.
Azt akarom, hogy ne más ölje meg, mint maga Jang mester személyesen.
Most kell meghalnod!
Ne mozduljon! És akkor nem lövöm le!
Jang mester csalódott lesz, ha megtudja,
hogy úgy döntöttél, szörnnyé válsz.
Várjon! Az az ember ott…
Ezek meg kik lehetnek?
Fusson, ha nem akar meghalni!
Mit jelentsen ez?
-Mit csinál? -Meneküljön messzire! Gyorsan!
Beszélj!
Ki küldött ide?
Óriásit tévedsz, ha azt hiszed, le tudsz itt győzni.
Fogadjunk?
Meglátjuk, megtalálom-e a módját.
Úgyis az lesz a vége, hogy Maeda asszony megöl mindenkit, aki közel áll hozzád.
Mert végső soron csakis egyetlen célja van. Azt akarja, hogy egyedül maradj.
Hadd legyek őszinte veled, Ho-jae. Nem érdekel, melyikőtök győz,
mert nekem csak azt számít, hogy véget érjen ez a harc.
Ahhoz azonban még
szükséged lehet erre.
JÓAKARAT ÉS KIHASZNÁLÁS HATÁRÁN
7. RÉSZ: MARGINÁLIS SZEMÉLY
Könyörüljön rajta! Maeda asszony!
Könyörüljön Ho-jae-n!
Kérem!
Én… én majd vigyázok rá!
Mindent megteszek, hogy soha többé ne kerüljön a szeme elé, asszonyom!
Könyörgök! Engedje el! Csak most az egyszer, asszonyom!
Ígérem, valahogyan féken tartom őt.
Valóban?
Akár az életét is feltenné rá?
Hogyha… megkíméli, akkor
igen.
Feltenném rá.
Ho-jae!
Hé, Ho-jae!
Gyerünk! Ho-jae! Menjünk haza, jó? Hallod, Ho-jae?
Menjünk! Rendben? Menjünk haza, Ho-jae! Jó? Gyerünk!
Rendben, értettem. Máris indulok.
-Ne ne, maradjon csak! Egyedül megyek. -Hogy?
De hova megy?
Kwon magához tért, és behivatott. Majd jövök.
NOH JI-SU NYOMOZÓ
Na, mi újság? Jutott valamire?
Kapitány!
Igen, tessék?
Úgy néz ki, Maeda rájött a tervre.
Üdvözlöm!
Már vártam magát!
Akkor hát ezért volt olyan kihalt minden.
Ez a legkevesebb, amit tehettem egy régi barátomért.
Még a barátjának tart?
Tény, hogy sok idő telt el, és annyi minden történt már azóta,
de most, hogy előttem áll, azt kell mondjam,
talán igen.
És ez lehet az oka annak is,
hogy magányosabb voltam, mint hittem,
amikor maga nem emlékezett rá, ki vagyok.
Pedig ha tudná, hogyan él az emlékeimben,
azt kívánná, bár ne nyertem volna vissza őket.
Én úgy vagyok vele,
hogy inkább kínozzák az embert fájdalmas emlékek,
mint az üresség.
Nem mondám, hogy ön fájdalmas emlék.
Inkább taszító.
Továbbra is úgy hiszi, hogy minden emberi élet egyenlő? Kitart emellett?
Maga továbbra sem így látja?
Na, és Yoon Chae-ok élete?
Az se ér többet mások életénél?
Mindig is érdekelt,
hogy egész pontosan mit ért az emberi életek egyenlősége alatt.
Vegyük mondjuk a barátját, aki most kórházban van.
Átvisszük egy másik kórterembe.
Tessék?
És persze…
ott van még a rendőrbarátja.
Meg az a 71-es számú fiú is, akit keresett.
Mit tenne,
ha döntenie kellene az ő hármójuk élete és Chae-ok kisasszony élete között?
Mit lépne egy ilyen helyzetben?
Ugye nem?
Maeda, maga…
Chae-okot ne keresse odalenn!
A tartálynál van. Mindjárt megválik a nádzsinjától.
És két dolog történhet:
Elveszti az emlékeit és teljesen megváltozik, mint ahogy ön tavaly,
vagy pedig bennragad abban a víztartályban,
és ott fullad meg.
Szóval…
kit szeretne megmenteni először?
Yoon Chae-okot?
Dobjátok be!
Vagy inkább…
a kis barátait?
Döntenie kell, Jang mester!
Nincs sok gondolkodási ideje.
Miért kellett ilyen messzire mennie?
Kíváncsi voltam, igazat beszélt-e.
Hogy amit az egyenlőségről mondott, az most is megállja-e a helyét.
Mit gondol?
Valóban ugyanannyit ér hát minden emberi élet?
Még most is… hű marad az elvéhez?
Jang mester!
Kapitány! Ébredjen!
Ne! Le ne gyere ide!
Kérlek! Ho-jae! Ne gyere le! Hallod?
Hé! Normális vagy?
Miért csináltad ezt? Mire volt jó?
Már ismerem őket.
Gyerünk, add fel!
Innen már nem jutsz ki.
Hol van Jang mester?
Csak annyit mondj meg,
hogy életben van-e.
Igen, életben van, de ne reméld, hogy újra látod őt!
Mert Jang Tae-sang úgy döntött, hogy mások életét menti meg a tiéd helyett.
És ennek a döntésnek hála, nemsokára aprócska cafatokra fogják szaggatni őt.
Te meg itt végzed, ebben a tartályban.
A győzelemhez egyszerűbb utat kellett volna választanotok.
De ti túl érzelmesek vagytok, és ha dönteni kell,
elvesztek a felesleges részletekben.
Mindenki különböző okból dönt az élet mellett,
és mind más megfontolásból választjuk a halált is.
Téged nem ijeszt meg a halál?
A halálnál milliószor félelmetesebb az,
ha teljesen egyedül maradunk, és nem tudunk meghalni.
Azért nagy kár érted.
Mert szép szemed van.
Mi a…?
Mi az ott? Mi a halál?
Kussoljon már el!
Ho-jae, ne!
Ho-jae! Ho-jae!
Egyben vagy, Ho-jae?
Ne! Ne! Várj! Hagyjál! Takarodj!
Hagyjál! Takarodj! Ne!
Gyorsan! Futás!
A kötél!
A lábam!
Baszki!
Vágd el!
Jong-hyeok a túloldalon! Nem hagyhatjuk itt őt se!
Gyorsan! Siess!
Köszönöm!
Sikerült! Megvan!
-Ho-jae! -Hátul van egy felvonó. Futás! Gyorsan!
Baszki! Rohadt élet!
Menjetek már!
Gyerünk! Siessünk!
Hány fokos legyen a víz?
Vigyük le 18 fokig.
Elég!
Tudom, hogy fájdalmad van.
Figyelem! Nitrogéngáz észlelve.
Kérjük, kezdjék meg az evakuációt!
Figyelem! Nitrogéngáz észlelve.
A 4. szintre vezető átjárókat hamarosan lezárjuk.
Itt a lift! Menjünk!
Figyelem! Nitrogéngáz észlelve.
-Kérjük, kezdjék meg az evakuációt! -Gyere, Ho-jae, futás!
-Mi a szart csinál ez? -Figyelem! Nitrogéngáz észlelve.
A 4. szintre vezető folyosókat és átjárókat hamarosan lezárjuk.
Még ne! Ho-jae! Ho-jae!
Ne!
Mindenki jól van?
Ho-jae! Ho-jae! Nincs bajod?
Jól vagy?
Ne vesztegessük az időt! Egy emelettel feljebb lesz
egy hosszú folyosó. Menjetek végig rajta!
Aztán látni fogtok egy vasajtót a jobb oldalon, ami a kijárathoz vezet.
Na álljunk meg egy szóra! És te?
Chae-ok még itt van valahol.
Ne csináld! Ne csináld ezt! Térj már észhez, ember!
Ha kijutottak, hívja a rendőrséget!
-Jó! Így lesz! -Ne csináld ezt, Ho-jae! Gyere velünk,
hallod? Jó? Tűnjünk el innen együtt!
A magad bőrét mentsd először, ne másokét!
Induljatok!
Kiviszem őt innen.
Hogy áll a dolog?
A tartály vizének hőmérséklete 20 fokra csökkent, uram.
Még 2-3 perc kell a 18-hoz.
És akkor várhatóan megáll a szíve.
Jang mester!
Bárcsak veled lehetnék most!
Mert van valami,
amit szerettem volna elmondani.
Mennyi minden állt még előttünk!
Annyi tervem volt veled!
Ez meg mi?
Alszik a nádzsin, nem?
Mi okod volt rá?
Most tényleg…
meg akartál öletni?
Rég meg kellett volna tennem.
Egy évvel ezelőtt,
amikor elárultál Jang mesterért.
Volt valaha olyan pillanat,
amikor a fiadnak tekintettél?
Mindenkinek van gyenge pillanata.
Bajtársak, szerelmesek, anya és gyermek, vagy hazaszeretet.
Ha az ember ilyen jelentéktelen kapcsolatok és érzések foglya lesz,
teljesen haszontalanná válik,
egy szánalmas teremtménnyé,
akit kihasználnak,
és akit könnyű szívvel áldoznak fel.
Nem erre tanítottalak, nem így neveltelek, Seung-jo.
Úgy képeztelek ki téged, hogy semmi ne szorítson korlátok közé,
és egyedül válj tökéletessé.
De te egy anya után sóvárogtál,
és Jang Tae-sanghoz futottál.
Mekkora csalódás!
Nagyon sajnálom!
Hogyha csalódtál, akkor
nyilván kicsit többet vártál tőlem.
Hát jól van.
Odateszem magam.
Nem sóvárgok senki után,
nem várok el semmi.
Így most már…
ideje elismerned!
Többé te sem korlátozol.
Egyedül leszek tökéletes.
Csodálatos!
Megállt a szíve, uram.
Ezt a nádzsint viszem el.
Szerinted…
mi is megéljük azokat a szebb időket?
Biztos vagyok benne.
Én majd gondoskodom róla.
Mi az?
Mit fognak most csinálni velem?
Figyelj!
Hármas gyilkosságot követtél el. Nem hunyhatunk szemet fölötte.
De nyugi!
Segítek, hogy a lehető legenyhébb büntetést kapd.
Minden rendben lesz.
Mozgás, emberek! Ide!
Mi történt itt?
-Jól van, uram? -Mi a jó ég!?
Megvagyok.
-Nagyon megsérült, uram? Járni azért tud? -Befelé, gyerünk! Mozgás!
-Baszki! Asszem eltört. -Óóó, édes Istenem!
Gyorsan, razziát kell tartanunk a Jeonseungnél!
Menjen!
-Menjen, intézze a parancsot! -Uram? Indulok is, uram!
-Bassza meg! Áú! -Óvatosan!
-Ú! -Jól van, uram?
És csak maguk ketten vannak?
Hogy mondta?
Őm… Csak maguk szöktek ki?
Aha.
-Mi ketten. -Á! Jó!
Figyelem! Az ajtók nyílnak.
RAZZIÁK A JEONSEUNG BIOTECHNÉL
KIHALLGATJÁK A JEONSEUNG ELNÖKÉT
BEJELENTÉSEK ILLEGÁLIS EMBERKÍSÉRLETEKRŐL
BÍRÓSÁGON A JEONSEUNG ELNÖKE
MÉG NEM BIZONYÍTOTTAK A VÁDAK
Á! Jó lesz!
El ne késs a suliból! Gyere, és egyél!
Megyek!
Itt is vagyok.
Ma is hosszú napod lesz?
Őm hát…
A klubbom adománygyűjtése után még biztos megiszunk valamit,
-szóval szerintem csak későn jövök. -Mmm!
De finom!
Ugye, hogy?
Bizony!
Na és még senki sem udvarolgat?
Őm… Úgy vagyok vele,
Mhhh…
hogy
az is biztos eljön.
Jól van!
Egyél! Husit is!
Mmm! Ez eszméletlen jó!
Csinos a sminked!
Hátha ma felcsípek valakit a gyűjtésen!
És nagyon szép a ruhád is!
Kicsit újítottam. Talán szerencsét hoz. Pasi téren. Néha…
visszatér egy bizonyos álmom.
Azt álmodom, hogy minden egyes éjszaka követek valakit.
Nem ismerem az illetőt,
és csak kevésre emlékszem,
de olyan, mintha darabokra tépnék a szívem minden ébredés előtt.
A tavasz mindjárt odébb áll,
hogy teret adjon a nyárnak.
És akkor újra élünk majd.
Mhhh…
Folytassák csak!