GYEONGSEONG CREATURE
Du.
Varför fortsätter du att slåss?
Du kan inte vinna.
Jag slåss inte för att vinna.
Jag slåss för att de inte ska glömma.
Så att de inte glömmer vad de gjorde mot oss.
Så att de vet att folk som minns vad de gjorde ännu lever.
Så att de ångrar sig.
Om de inte känner ånger,
ska de åtminstone känna sig skyldiga.
Om de inte ens känner sig skyldiga,
ska jag åtminstone vara besvärlig.
Så att de är nervösa.
Då glömmer de inte heller.
Kan du inte förlåta dem?
Inte när de inte ens vill be om ursäkt.
De vägrar att erkänna att de där sakerna ens hände.
Vore det inte absurt att förlåta dem?
Men det tillhör ändå det förflutna.
Folk hade inget val då.
Visst.
Det var såna tider.
Folk gjorde vad de kunde för att överleva. Vi är mänskliga.
Men…
Det är också mänskligt att rätta till våra misstag.
Om man inte anstränger sig…
…blir världen mycket värre.
Hur mycket litar du på mig?
Man kan inte fråga "hur mycket". Jag bara litar på dig.
Jag önskar att jag aldrig hade träffat dig.
Om jag inte hade det,
så hade jag inte haft nåt emot att bli ett monster.
Vad sysslar ni med?
Jag sa ju det.
Jag vill inte dö.
Tack vare Ho-jae hade jag en dröm ett kort tag.
Jag drömde om att bli som Ho-jae.
Att vara mänsklig och bete mig mänskligt.
Men…
Jag kunde inte.
Jag var ett monster.
Jag bryr mig enbart om mig själv.
Jag känner ingen skuld och inga samvetskval.
Jag dödar när nån utgör ett hot. Jag jagar när jag är uttråkad.
Jag äter när jag är hungrig.
Och…
…jag njuter av det.
Akiko var er mor.
Men vet ni…
…hur hon dog?
Ja.
Och?
Än sen? Det tillhör det förflutna.
Det var fru Maeda som uppfostrade och skyddade mig.
Tror ni inte att hon utnyttjar er?
En duktig son svarar alltid "ja".
Ni förstår inte.
Jag utnyttjade henne.
För att överleva.
Så…
Bara dö.
Yoon Chae-ok. För henne till mig.
För Ho-jaes skull…
Herr Jang ska leda henne till döden.
…måste ni dö nu.
Stilla! Om ni rör er skjuter jag.
Herr Jang blir besviken av att höra…
…att ni har valt att bli ett monster.
Vänta. Den personen…
Vilka är de?
Fly, annars dör ni.
Vad sysslar ni med?
-Hallå! -Fly så långt bort ni kan. Nu.
Vem var det?
Vem skickade er?
Du kan inte vinna här.
Ska vi slå vad?
Om huruvida jag kan vinna.
Till slut kommer fru Maeda att ha dödat alla omkring dig.
Hennes slutgiltiga mål är att du ska bli ensam.
Jag bryr mig inte om vem som vinner.
Jag vill bara få striden snabbt överstökad.
Och om det ska ske, så kommer den här väl till pass.
GYEONGSEONG CREATURE MELLAN VÄLVILJA OCH EXPLOATERING
AVSNITT 7 MARGINALISERAD
Frun, förbarma er över honom!
Förbarma er över Ho-jae den här enda gången.
Snälla!
Jag håller ögonen på honom.
Jag ser till att ni aldrig ser honom mer, fru Maeda.
Jag håller honom i schack med alla medel.
Låt honom leva den här gången.
Kan ni
svära på ert liv?
Om ni låter Ho-jae leva…
…så ja.
Jag svär på mitt liv.
Ho-jae.
Vi går hem.
Kom igen, Ho-jae.
Vi går hem nu, okej?
Vi går.
Okej. Jag kommer.
-Stanna här. Jag går ensam. -Vart ska ni?
Kwon Yong-gil är vaken och frågar efter mig.
INSPEKTÖR NOH JI-SU
Hur går det?
Kommissarien.
Kommissarien!
Vad är det?
Fru Maeda verkar ha fått reda på vår plan.
Välkommen.
Jag väntade på er.
Det var därför det var så lugnt på vägen hit.
Det var det minsta jag kunde göra för en gammal vän.
Är vi vänner?
Så mycket tid har förflutit och så mycket har förändrats,
men ändå står vi här mittemot varandra.
Så det kanske vi är.
Det kanske är därför…
…det kändes mer ensamt än jag trodde att raderas från era minnen.
Om ni visste hur jag mindes er,
hade ni låtit mina minnen förbli raderade.
Det är alltid bättre
att leva med våra smärtsamma minnen
än ingenting.
Ni orsakar mig inte längre smärta.
Ni äcklar mig.
Anser ni fortfarande att alla människoliv är lika mycket värda?
Anser ni fortfarande inte det?
Yoon Chae-oks liv, då?
Tycker ni likadant om hennes liv?
Jag var alltid nyfiken på
exakt hur likvärdiga människoliv var för er.
Som er vän på sjukhuset, till exempel.
-Ni flyttar till allmän avdelning. -Va?
Eller er polisvän.
Och pojken ni letar efter, nummer 71.
Tänk om ni behövde välja mellan de tre liven
och Yoon Chae-oks liv?
Vilken sida skulle ni välja?
Nej. Det kan ni inte ha gjort.
Yoon Chae-ok är inte där nere.
Snart ska hennes Najin avlägsnas i vattentanken.
Det finns två möjliga utfall.
Mister hon sina minnen som ni för ett år sen och blir en annan person?
Eller misslyckas hon med att ta sig ur tanken
och drunknar i den?
Så,
vilken sida räddar ni först?
Yoon Chae-ok?
Kasta i henne.
Eller era vänner?
Välj, herr Jang.
Ni har inte mycket tid.
Varför måste ni gå så här långt?
Jag vill bara se
om ni talar sanning och håller ord i det här fallet.
Vad säger ni?
Anser ni fortfarande att alla människoliv är lika mycket värda?
Är de fortfarande likvärdiga?
Herr Jang!
Kommissarien!
Nej. Kom inte ner.
Nej. Kom inte ner!
Nej!
Är du galen?
Varför kom du ner? Hur tänkte du?
Jag har slagits mot dem förr.
Ge upp.
Ni kommer inte härifrån.
Var är herr Jang?
Berätta.
Lever han?
Han lever, men ni kommer inte att träffa honom igen.
Jang Tae-sang har valt att rädda andra framför er.
Och därför kommer han att slitas i stycken och dödas.
Och ni dör i vattentanken.
Om ni ville vinna, så borde ni ha gjort det enkelt.
Ni två är för känslosamma. Ni har för lättfärdiga bevekelsegrunder.
Precis som vi alla har våra skäl att välja att leva…
…har vi också våra skäl att välja döden.
Är ni inte rädd för döden?
Det vi bör frukta är inte döden…
…utan att lämnas ensamma oförmögna att dö.
Synd på de där ögonen.
Jag gillar dem.
Vad är det där?
Vad är det?
Sluta prata!
Ho-jae!
Hallå, Ho-jae!
Ho-jae, är du oskadd?
Va? Vänta.
Vänta! Försvinn!
Spring!
Skär av dem.
Fan!
Mina ben!
-Fan. -Skär av dem.
Jong-hyeok är där. Vi måste ta med honom.
Fort.
Tack.
Klart.
Ho-jae!
Det finns en hiss där borta. Gå nu!
Fan!
Gå, sa jag!
Fort!
-Vilken temperatur? -Ända ner till 18 grader.
Nu räcker det.
Jag vet att ni också lider.
Kvävgas har upptäckts.
Var goda och evakuera.
Kvävgas har upptäckts.
Den är här!
Kvävgas har upptäckts.
Ho-jae, kom!
Vad fan gör han?
Vänta! Ho-jae!
Hur är det med er?
Ho-jae!
Är du oskadd?
Vi hinner inte prata nu.
Det finns en korridor på våningen ovanför. Gå tills den tar slut.
Gå ut genom järndörrarna till höger. Där finns en gång som leder ut.
Vänta lite. Du, då?
Yoon Chae-ok är kvar här.
Nej. Gör inte så här!
-Ring efter förstärkning när du är ute. -Det ska jag.
Vänta, kompis.
Följ med oss. Vi tar oss ut tillsammans.
Du måste rädda dig själv.
Gå utan mig.
Jag får ut henne.
Hur går det?
Vattentemperaturen sjönk precis till 20 grader.
Den är nere på 18 inom tre minuter. Då får hon hjärtstillestånd.
Herr Jang.
Jag vill vara med er.
Det är nåt
som jag verkligen vill säga er.
Det fanns så mycket…
…som jag ville göra med er.
Vad är det?
Sov inte hennes Najin?
Varför gjorde du det?
Tänkte du verkligen
döda mig?
Jag borde ha dödat dig för ett år sen,
när du valde herr Jang över mig.
Har du nån enda gång…
…betraktat mig som din son?
Det finns saker som gör människor svaga.
Mor, barn, vän, älskare, hemland, för att nämna några få.
När de har fängslat sig själva genom dylika triviala relationer,
så blir människor värdelösa och ynkliga varelser.
De blir utnyttjade och kan lätt offras.
Jag uppfostrade dig inte så, Seung-jo.
Jag piskade dig och tränade dig,
så att du inte skulle bli bunden, utan bli fulländad på egen hand.
Men du fortsatte att längta efter en mor och förlitade dig på Jang Tae-sang.
Vilken besvikelse.
Förlåt.
Besvikelse innebär
att du hade förväntningar på mig.
Okej. Jag ska bättra mig.
Jag ska inte längta efter nån eller förvänta mig nåt.
Så…
Acceptera mig som jag är.
Jag blir inte bunden till dig.
Jag blir fulländad på egen hand.
Så vackert.
Hennes hjärta har stannat.
Jag tar hennes Najin.
Tror ni att goda tider kommer?
Det gör de.
Det ska jag se till.
Vad är det?
Vad händer med mig nu?
Tja,
du måste ställas till svars för de tre som har dött.
Men jag ska framhäva de förmildrande omständigheterna.
Oroa dig inte.
Fort!
Vad har hänt?
-Hur är det? -Bra.
Är ni svårt skadad? Kan ni gå?
-Jag har nog brutit benet. -Åh nej!
Vi måste snarast genomsöka Jeonseung Biotech.
-Vi skaffar beslut om husrannsakan. -Ja.
Hur mår ni?
Är det bara ni två?
Vad sa ni?
Är det bara ni två?
Ja.
-Det är bara vi två. -Jaha.
Dörrarna öppnas.
HUSRANNSAKAN PÅ JEONSEUNG BIOTECH
ILLEGALA EXPERIMENT PÅ MÄNNISKOR
FLERTAL RAPPORTER OM EXPERIMENT
ORDFÖRANDEN INFÖR RÄTTA
LABORATORIET HAR EJ HITTATS
Mums.
Kom och ät. Du blir sen.
Okej.
Jag kommer.
-Kommer du hem sent från skolan igen? -Min förening ska ha basar.
Vi ska ta ett glas efteråt, så jag kommer nog hem väldigt sent.
Jättegott.
-Inte sant? -Ja.
Har du nån pojkvän än?
Pojkvän?
Jag menar…
Det får jag tids nog.
Ta lite kött också.
Jättegott.
Du har sminkat dig fint.
Jag skaffar en pojkvän på basaren.
Du har fina kläder också.
Ibland drömmer jag en viss dröm.
Jag drömmer att jag jagar nån.
Jag vet inte vem,
och jag minns inte mycket…
…men mitt hjärta värker och känns sönderslitet.
Våren är snart förbi
och det blir sommar igen.
Och vi kommer att leva igen.
TILL MINNE AV VÅRA KOLLEGOR KIM HYEON-JUNG OCH OH HYO-JEONG
Fortsätt.