СТВОРІННЯ КЕНСОНА
Гей.
Чому ти продовжуєш боротися?
Ти ж знаєш, що не переможеш.
Я б'юся не заради перемоги.
Я б'юся, щоб вони не забули.
Щоб вони не забули, що зробили з нами.
Щоб вони знали, що ще живі ті, хто пам'ятає, що вони зробили.
Щоб вони шкодували.
Якщо вони не відчувають жалю,
то хай почуваються винними.
Якщо вони не почуваються винними,
то я заважатиму їм.
Триматиму в напрузі.
Таким чином, вони не забудуть.
Ти не можеш їм пробачити?
Вони навіть не відчувають потреби вибачитися.
Вони відмовляються визнати, що це взагалі відбулося.
Хіба не абсурдно їм пробачати?
І все ж,
це все в минулому.
Тоді не було вибору.
Авжеж.
Такі були часи.
Декому довелося робити все, щоб вижити. Зрештою, усі ми люди.
Але
люди виправляють помилки, яких припустилися.
Якщо ти не докладеш зусиль…
світ стане набагато жахливішим.
Наскільки ти мені довіряєш?
У довірі немає «скільки».
Я просто тобі довіряю.
Я б хотів,
щоб ми ніколи не зустрічалися.
Тоді
мені було б набагато простіше стати монстром.
Що за ігри ти ведеш?
Я ж пояснив.
Я не хочу помирати.
Одного разу, завдяки Ходже, у мене на мить з'явилася мрія.
Я мріяв бути таким, як Ходже.
Бути людиною і поводитися, як людина.
Але…
я не зміг.
Я був просто монстром.
Мені байдуже на все, крім мене.
Я не відчуваю провини,
або докорів сумління.
Я вбиваю, коли хтось становить загрозу. Полюю, коли нудно.
Їм, коли голодний.
А ще…
мені це подобається.
Я чула, що Акіко — твоя мама.
Чи ти знаєш…
як вона померла?
Так.
І що з того?
То й що? Це все в минулому.
Мене виховала й захистила пані Маеда.
Не думав, що вона тебе використовує?
Хороший син завжди відповідає: «Так».
Ти не розумієш.
Це я її використав,
щоб вижити.
Тому…
просто помри.
Юн Чхеок. Приведи ту жінку до мене.
Заради Ходже…
Але вона має загинути від руки пана Чана.
…ти маєш померти зараз.
Стій! Ворухнешся, і я стрілятиму!
Майстер Чан буде розчарований, коли дізнається…
що ти вирішив стати монстром.
Чекай, та людина…
Хто ці люди?
Ти маєш тікати, інакше помреш.
Що це ви таке робите?
-Гей! -Тікай якомога далі. Негайно.
Хто це був?
Хто вас послав?
Ти не зможеш перемогти.
Поб'ємось об заклад?
На те, переможу я чи ні.
Зрештою, пані Маеда вб'є всіх навколо тебе.
Тому що її найбільше бажання — щоб ти залишився сам.
Якщо хочеш знати мою позицію, мені байдуже, хто переможе.
Я хочу, щоб ця боротьба закінчилася якнайскоріше.
І тому
це стане в нагоді.
СТВОРІННЯ КЕНСОНА МІЖ ДОБРОСЕРДНІСТЮ І ЕКСПЛУАТАЦІЄЮ
ЕПІЗОД 7 НА МЕЖІ
Змилуйтеся над ним!
Прошу, змилуйтеся над Ходже, лише раз!
Будь ласка!
Я наглядатиму за ним.
Я подбаю, щоб він більше не з'являвся вам на очі, пані Маедо.
Я триматиму його під контролем, як зможу, тому…
прошу, пощадіть його цього разу.
Можеш
поставити своє життя на цю обіцянку?
Якщо залишите Ходже живим…
тоді так.
Присягаюся життям.
Ходже.
Ходімо додому.
Давай, Ходже.
Ходімо вже додому, гаразд?
Ходімо.
Добре, я виїжджаю.
-Ні, залишайся тут. Я поїду сам. -Що? Куди ви йдете?
Квон Йонґіль прокинувся і хоче мене бачити. Я повернуся.
ДЕТЕКТИВ НО ДЖИСУ
Гей, як там у вас справи?
Капітане.
Капітане!
-Що таке? -Здається, пані Маеда зрозуміла наш план.
Ласкаво просимо.
Я чекала на тебе.
Не дивно, що дорогою сюди було так тихо.
Це найменше, що я могла зробити для старого друга.
Ми досі друзі?
Минуло стільки часу, і стільки всього змінилося,
але ми досі стоїмо віч-на-віч.
Тож, може, друзі.
Може, саме тому…
я почувалася самотніше, ніж думала,
коли мене стерли з твоєї пам'яті.
Якби ти знала, якою я тебе пам'ятаю,
було б краще лишити мої спогади стертими.
Завжди краще
жити з такими болісними спогадами,
ніж не мати жодних.
Ти більше не є болем для мене.
Ти мені огидна.
Ти досі думаєш,
що всі людські життя рівні?
А ти досі думаєш, що ні?
А як щодо життя Юн Чхеок?
Ти все ще ставишся до її життя так само?
Мені завжди було цікаво,
наскільки рівноцінними були для тебе людські життя.
Якби взяти твого друга з лікарні, наприклад.
-Вас переводять у загальну палату. -Що?
Або
твого друга поліцейського.
І хлопця, якого ти шукаєш, номер 71.
І якби тобі треба було вибирати між цими трьома життями
і життям Юн Чхеок?
Кого б ти обрав?
Ні.
Ти не посмієш.
Юн Чхеок там немає.
Їй скоро видалять Наджин у кімнаті з резервуаром для води.
Є два варіанти.
Чи вона втратить свої спогади, як ти рік тому, і стане іншою людиною?
Або їй не вдасться вибратися з резервуару,
і вона потоне в ньому?
Тож,
кого ти врятуєш першим?
Юн Чхеок?
Кидайте її.
Або…
твоїх друзів?
Зробіть вибір, пане Чан.
У тебе мало часу.
Як далеко ти готова зайти?
Я просто хочу особисто переконатися,
чи ти кажеш правду, і чи твоє слово має тут вагу.
Що скажеш?
Ти досі віриш, що всі людські життя однаково важливі?
Вони досі рівні?
Пане Чан!
Капітане!
Ні. Не спускайся.
Ні! Не спускайся!
Ні!
Агов, ти з глузду з'їхав?
Чому ти сюди спустився? Про що ти думав?
Я вже бився з ними.
Здавайся.
Тобі звідси не вибратися.
Де майстер Чан?
Просто скажи.
Він ще живий?
Живий, але ти його більше не побачиш.
Чан Тхесан обрав врятувати інших людей, а не тебе.
І тому
його порвуть на кусочки і вб'ють.
А ти помреш у цьому резервуарі.
Якщо ви хотіли перемогти, варто було спростити підхід.
Ви двоє занадто емоційні і дієте з багатьох легковажних причин.
У кожного з нас є свої причини, щоб жити…
так само у кожного є свої причини, щоб померти.
Хіба ти не боїшся смерті?
Чого ми дійсно повинні боятися, так це не померти…
а залишитися самими, не маючи можливості померти.
Дуже шкода, ці очі.
Дуже мені подобаються.
Якого біса? Що це таке?
Що це?
Заради Бога, замовкни!
Ходже!
Гей, Ходже!
Ходже, ти цілий?
Що? Зачекай.
Чекай! Геть!
Забирайтеся звідси!
Переріж їх.
Дідько!
Мої ноги!
-Чорт. -Ріж.
Там Джонхьок. Треба його забрати.
Треба поспішати.
Дякую.
Готово.
Ходже!
Там є ліфт. Негайно туди!
Дідько!
Я сказав швидко!
Давай! Швидше!
-Яку встановити температуру? -Опускай аж до 18 градусів.
Досить.
Я знаю, тобі теж боляче.
Виявлено азот.
Будь ласка, евакуюйтеся.
Виявлено азот.
Він тут!
Виявлено азот.
Ходже, давай!
Що він робить?
Чекай! Ходже!
З вами все добре?
Ходже!
Усе гаразд?
Немає часу говорити.
Поверхом вище буде довгий коридор.
Ідіть ним прямо до кінця.
Вийдіть через залізні двері праворуч, і прохід виведе вас назовні.
Хвилинку. Гей, а ти?
Юн Чхеок досі тут.
Ні, не треба. Не роби цього!
-Викличте підкріплення, щойно вийдете. -Добре.
Стривай.
Ходімо з нами, гаразд? Ходімо разом.
Ти маєш принаймні спробувати врятуватися!
Ідіть без мене.
Я виведу її.
Як просувається?
Температура води впала до 20 градусів.
За дві-три хвилини впаде до 18.
Тоді в неї зупиниться серце.
Майстре Чан.
Хотіла б я бути поруч з тобою.
Є дещо,
що я дуже хочу тобі сказати.
Було стільки всього…
що я хотіла зробити з тобою.
Що це?
Хіба її Наджин не спить?
Чому ти це зробила?
Ти справді…
хотіла мене вбити?
Треба було вбити тебе
ще рік тому,
коли ти обрав пана Чана, а не мене.
Ти хоч колись взагалі…
вважала мене своїм сином?
Є речі, які роблять людей слабкими.
Мати, дитина, друг, коханець, батьківщина, і багато іншого.
Коли вони себе ув'язнюють, одержимі такими тривіальними стосунками,
вони стають абсолютно непотрібними
і жалюгідними істотами.
Ними користуються, і вони стають витратним матеріалом, який легко викинути.
Я не так тебе виховувала, Синджо.
Я лупцювала й тренувала тебе,
щоб ти не був прив'язаний,
і сам став досконалим.
Але ти продовжував сумувати за матір'ю і залежати від Чан Тхесана.
Яке розчарування.
Пробач мені.
Розчарування означає,
що у тебе були очікування щодо мене.
Гаразд.
Я виправлюся.
Більше не буду сумувати…
чи очікувати чогось.
Тому…
приймай мене таким, який я є.
Я не буду прив'язаний до тебе.
Я сам стану досконалим.
Як гарно.
Її серце зупинилося.
Я заберу цю Наджин.
Ти думаєш,
що для нас настануть хороші часи?
Точно настануть.
Я подбаю про це.
Що таке?
Що тепер зі мною буде?
Ну,
тобі доведеться відповісти за смерть трьох людей.
Але
я подбаю, щоб врахували всі пом'якшувальні фактори.
Не хвилюйся.
Уперед!
Що тут сталося?
-Ви цілі? -Усе гаразд.
-Вас сильно поранено? Можете йти? -Уперед!
-Здається, я зламав ногу. -Ні!
Треба терміново почати обшук «Чонсин Біотек».
Спершу візьмемо ордер.
-Так, пане. -Чорт!
Як ви, пане?
Ви лише вдвох?
Що ти сказав?
Вийшли лише ви двоє?
Так.
Лише ми двоє.
Ясно.
Двері відчиняються.
ОБШУКИ Й АРЕШТИ В «ЧОНСИН БІОТЕК»
РОЗСЛІДУЮТЬСЯ НЕЗАКОННІ ЕКСПЕРИМЕНТИ НА ЛЮДЯХ
ЧИСЛЕННІ ЕКСПЕРИМЕНТИ НА ЛЮДЯХ
ПРОКУРАТУРА ВИКЛИКАЄ ГОЛОВУ
ЛАБОРАТОРІЮ ДОСЛІДІВ НА ЛЮДЯХ НЕ ЗНАЙДЕНО
Смачно.
Ходи їсти. Ти запізнишся.
Гаразд!
Іду.
Знову прийдеш пізно з навчання?
Мій клуб проводить благодійну акцію.
Після цього ми підемо щось випити, тому я, мабуть, буду пізно.
Це так смачно.
-Смачно, так? -Так.
А в тебе вже є хлопець?
Хлопець?
Тобто…
буде, коли буде.
Ось, з'їж ще м'яса.
Так смачно.
Гарний макіяж.
Може знайду хлопця на благодійному аукціоні.
Ще й так гарно вділася.
Іноді мені сниться такий сон.
Сон, в якому я щоночі за кимось женуся.
Я не знаю, хто це,
і майже нічого не пам'ятаю…
але серце болить, ніби його розбили до того, як я прокинулася.
Весна скоро мине,
і знову буде літо.
І ми будемо жити далі.
СВІТЛОЇ ПАМ'ЯТІ НАШИХ КОЛЕГ КІМА ХЬОНДЖУНА ТА О ХЬОДЖОНА
Продовжуйте.
Переклад субтитрів: Наталія Базилевська