МЕТРО
Ніколя!
Буде краще, якщо почекаю тут?
Ні.
Будь ласка, ходімо.
6. ПРАВДА ЧИ ДІЯ
Ти так виріс! Що сталося? Граєш у регбі?
Так, трохи.
Це мій тато, Стефан.
Це мій…
-Я Чарлі. -Дуже приємно, Чарлі.
Кави?
Ти познайомився з Ніком у школі?
Так.
Чудово.
Радий бачити тебе в Парижі!
Ти не навідуєшся.
Коли був молодший, він відвідував мене щоліта.
Коли закінчуєш школу? Мабуть, уже скоро.
Ще маю два роки навчатися.
Я б запросив тебе цього літа,
але Мартін вмонтовує нову кухню.
У квартирі безлад.
Нічого.
Хотів би познайомитися з нею, якщо хочеш.
Так. Можливо, десь скоро.
Розкажи мені про цю шкільну поїздку. Ви бачили красоти Парижа?
Так, більшість.
Ми відвідали Ейфелеву вежу, Сакре-Кер.
-Лувр цього ранку. -Так.
Нам дуже цікаво.
Вибачте, я на секунду.
Усе гаразд?
Думаю, так.
Вибачте, хлопці. Дещо вилізло, і я не можу проігнорувати.
Але я не розповів новин.
Наступного тижня я їду в Англію.
Невеличке відрядження.
Приходь на вечерю.
Мама точно буде не проти, і Девід захоче побачитися.
Я сумую за ним.
Побачимо. Поговорю з твоєю мамою.
Так тримати з регбі.
Дівчата люблять регбістів.
Девід мав багато дівчат у твоєму віці.
Радий знайомству, Чарлі.
Приємно познайомитися з одним із друзів Ніка.
Так. Навзаєм.
Я тобі ще зателефоную.
Це було швидко.
Думав, можу розповісти про тебе.
Усе гаразд.
Будуть іще нагоди.
Він просто не…
Він не знає мене.
Знає, що я люблю регбі й…
це все.
Ходімо до автобуса. Можеш лаяти його всю дорогу туди.
Добре.
Досі не знайшли?
-Ні. -Ні.
Я хочу дечим поділитися.
Ми з Ел цілувалися.
-Нізащо. Не може бути! -Так!
-Не може бути. -Ми поцілувалися.
Я так вами пишаюся!
Боже, Тао, ти маєш нам усе розповісти.
Вона була ініціаторкою.
Я просто зробила це й подумала, що це помилка.
-Але ж ні! -Потім знову поцілувалися.
-Але вже я поцілував. -Боже мій!
Тоді третій поцілунок був неймовірним.
-Тричі? -Це просто неймовірно!
Стривай, то що це означає? Ви разом?
Не знаю. Ми щойно вперше поцілувалися.
-Я напишу дівчатам. -Чекай.
Що ти пишеш?
«Треба оглянути готель».
Запропонуй зустрічатися. Точно погодиться.
Не знаю. Це зашвидко.
-Зроби це! -Дивіться!
-Ходімо? -Ходімо!
Не варто так пізно гуляти.
У мене завтра день народження, моє бажання — закон.
Ходімо! Ми йдемо. Ходімо!
Ходімо!
Отже, ми…
-Що ти хотів сказати? -Я забув.
Нарешті.
Якщо думаєш про ще один засмокт…
-Я не думав. -Ще і як думав.
Як ти почуваєшся?
Добре.
-Ти знепритомнів і впав на мене. -А ти як після зустрічі з татом?
Ти хотів зізнатися.
Я знаю, я хвилювався про зізнання, але
не думаю, що усвідомлював, як ти хвилювався через це.
-Я хвилююся через усе. -Чарлі.
І неважливо, що я відчуваю. Це твоє зізнання.
-Ти переживаєш це… -Чарлі.
Це важливо для мене.
Хлопці!
Уже по 23:00. Маєте бути у вашому номері.
Ідіть.
Не міг не зважати?
Я робив те саме в їхньому віці.
Ховався собі так.
З хлопцем.
Ти ніколи так не чинив?
Ну коли ти не усвідомлюєш, що ти гей майже до 30,
то пропускаєш такі
прекрасні події життя гея-підлітка.
Мабуть, трохи запізно, щоб у мене були юнацькі моменти відкриттів.
Не думаю, що тут є вікові обмеження.
Фліртуєш зі мною?
Можливо.
Ходімо.
Нам краще піти.
З днем народження, дорога Таро
З днем народження тебе!
Сьогодні з ними буде нелегко.
-Боже мій! -Та ну!
-Боже мій, це неймовірно. -Овва. Це щось.
Це дарунок Дарсі.
-Дякую. Ненавиджу її. -Я знала.
Вибач, що останнім часом була не дуже хорошою дівчиною.
Я все виправлю. У мене є плани. Великі плани.
-Дарсі! -Вибач!
Поклади. Ну ж бо!
Є.
Боже мій!
Ні. Припини!
-Припиниш фоткати? -Ні в якому разі.
Припини! Прошу. Я прикриюся цим.
-Нотр-Дам! -Це Нотр-Дам?
-Так. -Що?
-Боже мій. -Такий крихітний!
Потрібне селфі з тобою тут.
Ми пара в Парижі.
Ви йдете?
Так, у нас п'ять хвилин до приходу Тари.
-Ідіть. Зустрінемося там. -Гаразд.
Якщо хочеш побути з Ніком, просто скажи.
Не проти, якщо позичу її?
Якщо не вкрадеш, як три останні. Мені вона подобається.
Я їх не крав. Я просто забув їх повернути.
Ти забув їх повернути?
Перепрошую.
Що ти робиш?
Я просто
підзаряджаюся.
Можна
трохи побути тут.
Так.
Чому ж це?
Ми не цілувалися вже два дні.
Так.
Ходімо. Ми запізнимося.
Ненавиджу тебе.
Я тобі подобаюся.
Насправді ні.
Нарешті!
-Це ти все зробила? -Так.
Усе має бути ідеальним для Тари. Вона принцеса.
Гаразд. Її зараз заведуть.
Сюрприз!
Дякую, народ!
Гаразд. Знайдіть стаканчик для Імоджен.
Ну ж бо, Імоджен.
-Добре, так. -Я зможу.
-Готова? -Три, два, один, уперед.
Іди геть!
-Я хочу в туалет. -Співчуваю.
-Можу носити як піжаму. -Подарую на день народження.
Ось ти де.
-Не тусуєшся з друзями? -Ні.
-А ти? -Дражнять мене через Чарлі.
-Усі думають, що ти залишив засмокт? -Так. Я казав, що не я, та…
Чесно кажучи, я запав на нього минулого року.
Та це в минулому.
Клас.
Але я запав на декого іншого.
Так?
Так.
Ти про мене?
Так.
Вибач.
Погано чи… Я просто ніколи нікого не цілував…
Ні, це… Справа не в цьому. Просто…
Пробач.
Ми все тікаємо, аби побути вдвох.
Робитимемо це щоразу?
Сподіваюся.
Але цього разу не втечу.
Ні. Не втікай.
Вибачте, що перериваю ваш очевидний флірт, але час алкоголю!
Добре.
-Це багато. -Ой, вибачте!
-Дарсі! -Насолоджуйтеся!
Батьки не дозволяють пити.
Що ж, твоїх батьків тут немає.
Добре.
-Ой, це гидота. -Маю скуштувати. Точно все не так погано.
Погано. Повір мені.
Овва. Відразу вдаряє.
Чого ти хочеш?
Що? Ми можемо зайти з другом?
-Ні. -Як це «ні»?
-Ні! -Я запросив тебе на свою вечірку.
А на моєму дні народження не буде гомофобів.
Так. Ідіть.
Ні. Що?
Ну ж бо. Усі тут. Можна поговорити з Ніком і Чарлі?
-Ні, вони не хочуть із тобою розмовляти. -Як це?
Чого ти хочеш?
Слухайте, я просто хотів перепросити.
Я знаю, що поводився, як гомофоб раніше,
але тепер я виправився,
і я більше ніколи так не поводитимуся.
То все добре? Можна нам зайти?
Ні.
Чарлі!
Народ. Вечірка в розпалі. Танцюйте всі!
Правда чи дія!
До дна!
Хто наступний?
Це особиста інформація! Я цього не скажу.
Не знаю. У мене немає пристрастей до знаменитостей.
-У всіх є пристрасть до хоч однієї. -Авжеж, є.
Минулого року Імоджен знайшла хлопця, і припинила писати мені.
-Ось як було. -Ні, ти припинила писати мені.
Хто каже правду?
Чарлі.
Ну ж бо. Я знаю, що ти любиш мене роками.
Боже мій!
Боже мій.
Нехай Чарлі
поцілує
Джеймса.
Ти кажеш це лише через чутки про засмокт.
То був не Джеймс.
Так.
Ну
мені байдуже…
Добре. Нехай Чарлі поцілує
Бена.
Та ну. Ми щойно розійшлися.
Ні. Нізащо.
І не смішно. Я ледве знаю Чарлі.
-Це гра. -Ні. Це не гра, а дурість.
Я все одно втомився.
-Завжди влаштовує сцени. -Нудно.
-Можна я скажу правду натомість? -Гаразд.
Від кого в тебе засмокт?
Що? Може, забудемо вже про це?
Це особисте. Може когось видати.
Який сенс у грі, якщо можна зберігати таємниці?
Я знаю, від кого.
Від мене. Ми разом.
-Боже мій, я так і знав. -Це дуже мило.
-Це був він. -Нік?
-Як давно ви разом? -Кілька місяців.
-Казали про це недавно. -Не здогадалася б, що Нік гей.
-Власне, я бі. -Бі, власне, але так.
Хочете, аби це була таємниця?
Ми не проти розголосу.
Вибачте, що псую прекрасну мить, та, думаю, я блюватиму.
Містере Фаруку!
Я вдам, ніби в тебе харчове отруєння.
Спробуй глибоко дихати. Я принесу пакет для…
Чому я став учителем?
Усе гаразд.
-Добре. -Що ти робиш?
-Ні! -Я тебе не впущу.
Добре.
Зручно? Ось так.
Так краще. Пригадуєш, куди нам?
-Нам сюди. -Сюди? А я певен, що сюди.
Ні, точно сюди.
Сюди.
-Ти зізнався цілій кімнаті людей. -Так.
Так, зізнався.
Думаєш, це розійдеться?
Думаєш, усі в школі дізнаються?
Так. Можливо.
Думаю, я не проти.
Хвилююся, але все в нас буде добре.
Так.
Оскільки Тао й Айзек сьогодні в кімнаті дівчат,
я можу поспати тут?
З тобою.
Що ж,
у такому випадку
доведеться посунутися, бо це мій бік ліжка.
Ну я ліг сюди перший, тож…
-Перший? -Так.
Добре.
-Ніку! Ти мене чавиш! -І що ти зробиш?
-Це мій бік. -Я залоскочу!
Цілком точно.
Не смій!
-Нам доведеться битися. -Гаразд. Можемо побитися.
-Це несправедливо. -Я виграв?
Мабуть.
Розплата.
Ти не проти?
Ні.
Якось невпевнено кажеш.
Вибач.
Мені подобається. Просто…
Я не певен, що готовий на більше, ніж поцілунки.
Ні, я…
Я не думав, що зробимо це зараз.
Та я хочу.
Так. Я теж.
-Зрештою. -Так.
Я теж.
І я б хотів це зробити, якщо ти хотітимеш.
Якщо ти ніколи не захочеш, то я теж.
Звучало дуже клішово.
Мені так соромно!
-Гадаю, не тобі одному, якщо чесно. -Чому ми такі?
Гадки не маю.
Але цілуватися ще можна?
Агов.
О Тао.
Ні! Не лоскочи мене.
Привіт.
Мене звуть Ел.
Я вмію малювати.
Гляньте на моє дивовижне мистецтво.
Я дивовижна?
Тао, тихо.
-Вибач за зіпсуту вечірку. -Агов.
Вона не зіпсута.
Я хотіла, аби все було ідеально.
-Я маю бути ідеальною для тебе. -Дарсі, не існує ідеальних людей.
Я люблю тебе.
Я так тебе люблю.
Я знаю, що звучить, наче це не так, бо я п'яна.
Але це правда.
Я люблю тебе.
Яка гидота. Я щойно блювала.
Мені байдуже.
Дякую.
Ти на неї поскаржишся?
Що ж,
нічого ж їй не зроблять за харчове отруєння, так?
Мабуть, краще піду на рецепцію, візьму чисті простирадла.
Ну ти можеш
просто поспати зі мною.
Ні, вибач, дурна ідея.
Слухай, Юсефе.
Ні.
Я не вважаю цю ідею дурною.
Я хочу всю ніч не спати.
Я теж.
ПАРИЖ
То який твій улюблений момент у Парижі?
Лувр.
ЩО Ж, ХОЧА Б МІСТЕР ФАРУК РОЗВАЖИВСЯ
ЦЕ ПРАВДА, ЩО ВИ ЗУСТРІЧАЄТЕСЯ?
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський