Holky, jste vzhůru?
Je skoro poledne.
Kdyby babička věděla, že tady spí tvoje přítelkyně, dostane infarkt.
To spíš z toho, že jsem lesba.
To je možná pravda, ale jde o princip. Dneska tady přespávat nebudete.
- Asi bych měla jít. - Nechci, abys odcházela.
Zvládnu to.
BEN_H_999 – MŮŽEME SI PROMLUVIT?
LAMBERTOVA ŠKOLA UMĚNÍ GRATULACE! JSTE PŘIJATA
VAŠE PRÁCE NA PŘIJÍMAČKY BUDE VYSTAVENA NA NAŠI VYSTAVĚ „TADY A QUEER“
- Máš dobrou náladu. - Jo.
Měla bych o něčem vědět?
Možná.
Možná jsme se s Elle rozhodli, že se dáme dohromady.
Já věděla, že to vyjde! A Elle je ta nejvýjimečnější holka.
Dokonalé děvče pro mého dokonalého chlapce. Musím to zavolat babičce.
- A potom tetičce Li a tetičce Tsangové! - Mami, neřekli jsme si, že spolu chodíme.
Všichni jsme na tenhle den čekali!
SRDCERVÁČI 7. PROMIŇ
- Táta přijede příští týden na večeři. - Vážně? No paráda.
- Můžeme pozvat Charlieho? - Výborný nápad.
Co? Děláš si srandu.
Pozveme jeho rodiče a sestru. Uspořádáme večírek.
Nick si může někoho pozvat, a já ne?
Máš přítelkyni, kterou chceš pozvat?
Měla jsi jet. Byla to zábava.
Já využívám léto na spaní. Ne na návštěvy starých muzeí.
- Jo! - Ne!
Pusť to! Dost!
- Nick nás zve k sobě na večeři. - Ty jo. To se mámě bude fakt líbit.
- Jak to myslíš? - Není zrovna Nickova největší fanynka.
Možná aspoň díky tomu uvidí, jak báječnej je.
BEN_H_999- ZOBRAZIL SIS MOJI ZPRÁVU MUSÍM S TEBOU MLUVIT
MOJE UMĚNÍ BUDE VYSTAVENO
NA VÝSTAVĚ TADY A QUEER NA LAMBERTOVĚ ŠKOLE UMĚNÍ! PŘIJĎTE!
TADY A QUEER
ELLE! UMĚLECKÁ VÝSTAVA! JSI ÚŽASNÁ
NO TY JO! OMG ELLE, GRATULUJU!
VŠICHNI DORAZÍME JO, MUSÍME TAM BÝT!
TAKŽE TO ZNAMENÁ, ŽE NÁS OPOUŠTÍŠ?
TAKŽE TĚ TAM PŘIJALI?
PŘIJALI MĚ
NE, ZATÍM NE
ALE SKVĚLÝ ZPRÁVY O TÝ VÝSTAVĚ!
MUSÍME SI KOUPIT OBLEČENÍ NA VÝSTAVU A NA MATURIŤÁK
JAK SE TAM DOSTANEME? JE TO DALEKO. VLAKEM? PAŘÍŽSKEJ TÝM VYRÁŽÍ NA VÝLET!
Blíží se maturiťák 11. ročníku.
- Tobě sluší všechno. - Jak je?
V pohodě.
- Co trochu šedej oblek? - Oukej.
Lidi! Za chvilku vás doženu.
- Mám se sejít s Jamesem. - Božínku, budou se líbat!
- Zlom vaz! - Bav se.
- Ahoj! - Ahoj.
S tímhle?
Na ples!
- Ne. - Jo!
Já nevím. Možná?
Zkus to. Hele, podšívka ladí s mýma šatama. Je to perfektní.
Tak jo.
- Jo! Pojď. - Oukej.
BEN_H_999 – PROSÍM, CHARLIE MUSÍM TI TOHO HODNĚ ŘÍCT
Asi na ten maturiťák půjdu.
- Jo? - Jo.
Chtěl bys jít…
na ten ples se mnou?
Vážně?
- Nevím. Asi je to hloupost. - Ne.
Ne, není.
Budeme středem pozornosti.
- A nechci mít sladěný obleky. - To ani já.
- Dobře. - Dobře.
Tyhle jsou hezký.
- Nejsou ty pravý. - Co to vlastně má bejt za výstavu?
Líbí se jim tvoje umění a vystaví ho, ale nevíš, jestli tě přijali?
Přijali tě, viď?
Neříkej to ostatním.
Jasně. Dám tam další.
Nevím, jak to přijme Tao.
Ještě jsem se nerozhodla.
Fajn.
Tadá!
Panebože! Vypadáš úžasně.
Nevím, jestli si to po Paříži můžu dovolit, ale…
- Ne, v pohodě, mám drobný. - Úžasný.
- Líbí se ti? - Taky něco mám.
- Ne, lidi… - Já mám sedm.
- Já mám šest a půl liber. - A je to.
- To stačí. - Ber.
Díky.
Ahoj, promiň. Někdo si právě koupil 15 klasik v plátěný vazbě.
Panečku. To bych si taky jednou rád koupil.
Takže hádám, že ke mně asi necítíš totéž.
Nevím, jak se mám cítit, když jsem do někoho zamilovanej.
Četl jsem spoustu knih, kde se do sebe lidi zamilujou, a pořád vůbec netuším.
Myslel jsem, že k tobě budu cítit něco podobnýho.
Ale pak jsme se políbili a…
Já věděl, že to necítím.
Myslím, že se mnou něco není v pořádku.
To není pravda.
Ještě jsi nenašel toho pravýho.
Jo.
- Jestli nebudeme nejlíp oblečenej pár… - Ona se za to dává cena?
Chtěli to zabalit.
- Stalo se něco? - Něco se rozhodně stalo.
- Líbali jste se? - Můžete zavřít zobáky?
Můj život vás nezajímá, pokud zrovna neprožívám romantický drama.
Nerad vám kazím iluze, ale nelíbí se mi!
Jasný? Teď klidně pokračujte dál.
- Isaacu… - Ne, pardon, nic mi není.
Jenom o tom nechci mluvit.
TADY A QUEER
- Tao! - Ahoj, jak se máš?
- Ahoj. - Čau.
- Panebože! - Superstar!
Moc ti to sluší.
- Jak se máš? - Dobře. Co ty?
- Jsem nervózní. - Nebuď.
Bude to skvělý.
BEZPEČNÉ MÍSTO OD ELLE ARGENTOVÉ
Elle, je to tady úžasný.
Elle! Tvoje malba je parádní. Moc se těším, až ji odhalí.
- Díky! - Nemůžu se dočkat, až budeš malovat tady.
- Přijali tě? - Jo.
- Elle! - Panebože!
- Jsem na tebe tak pyšnej. - Paráda.
- Elle. Jak se máš? - Ahoj.
- To jsem dělal já. - Vážně?
- Moc se mi to líbí. - Díky.
Co to znázorňuje?
Moji zkušenost s tím, jaký to je být aromantik a asexuál.
Jaký to je žít ve světě, kde se romantika a sex cení nad všechno ostatní,
když tyhle formy přitažlivosti necítíš.
Jaký to je vyrůstat s pocitem, že něco na tobě je odlišný,
ale nemáš slova, kterýma bys to vyjádřil.
Ale pak…
svoboda.
A euforie z osvobození se od těch tlaků a očekávání.
BEZPEČNÉ MÍSTO OD ELLE ARGENTOVÉ
- Můžeme se na to mrknout? - Ne. Všechno bude odhaleno.
MÁMA – NEDOVOLILA JSEM TI ODEJÍT. OKAMŽITĚ SE VRAŤ
Je tak náladová.
Už jsem jí řekla, že odejdu dřív. Nikdy pro ni není nic dost dobrý.
- Ahoj, Sahar. - V pohodě?
- Jo. Vypadáš skvěle. - Nevěděla jsem, že dorazíš.
Jo, Elle je moje kamarádka.
Teď už si mě nemůžete dobírat za to, že jsem jedinej symbolickej spojenec.
Nevím, o čem to mluvíš. Jsem bisexuální. Takže…
- Sahar, nevěděla jsem… - Zajímavý.
Asi bych měla jít.
- Neuvidíš Ellin obraz. - Když odejdu pozdějc, bude naštvanější.
Tak jo. Ale pořád dorazíš na zítřejší maturiťák, ne?
To si piš. Máme sladěný oblečení. Dáme si pomalej taneček na nějakou slaďárnu.
Jo? Beru tě za slovo.
Moc vám všem děkuju,
že jste sem dnes večer přišli oslavit neuvěřitelné queer a trans umělce,
které máme na Lambertově škole umění!
Je mi potěšením vám představit Elle Argentovou,
která u nás bude od září studovat.
Než dojde k velkému odhalení, chtěla bys říct pár slov o svém díle, Elle?
Dobře.
Za posledních pár let došlo v mém životě k mnoha velkým změnám.
Ale tato malba zachycuje místo, které je pro mě zdrojem šťastných vzpomínek.
I během temných období.
Vždycky jsem se tam cítila v bezpečí.
Nádhera. Tak se podíváme. Raz, dva, tři!
- Panebože. - To je krásný.
Blahopřeju!
- Pojď sem! - Bože můj!
- Jsem ráda, že se ti líbí. - Vážně moc. Je to úžasný. Jako obvykle.
Asi tě štve, že jsem ti to zamlčela.
Neštve.
Vážně?
Nerozhoduj se podle toho, jak se cítím, prosím.
Záleží mi jenom na tom, abys byla šťastná.
A ať už budeš kdekoli, pořád s tebou bud chtít být.
Tak jo.
Stejně jsem se ještě nerozhodla. Možná zůstanu na dívčím lyceu.
- Každý dílo bylo úžasný. - Souhlas.
- Ale Elle byla o parník jinde. - Jo, bylo to fakt něco.
- Neskutečný. - Čau.
- Co tady chceš? - Musím s tebou mluvit.
Není o čem mluvit.
Chci se ti omluvit.
Pořádně.
Prosím, jenom mě vyslechni.
Do školy Truham už se nevrátím,
takže když mě po tomhle budeš nenávidět, už mě neuvidíš.
Tak spusť.
Nejsem v pořádku, Charlie.
Měl jsem tě rád.
To víš, viď?
Vím, že jsem byl pěkný hovado, ale měl jsem tě fakt rád. Kdybych měl víc času…
Chci být jako vy dva, ale…
Moji rodiče by nikdy nepřijali to, kým jsem.
Omlouvám se ti. Za všechno.
Jenom jsem… chtěl něco dobrýho.
Tys byl něco dobrýho.
Pamatuješ, jak jsi mě poprvý políbil?
Ani ses mě nezeptal. Vůbec tě nenapadlo, jestli to chci.
A já neprotestoval. Byl jsem zamilovanej a naivní.
Neuvědomil jsem si, že mě ovládáš.
Když mi to pak došlo, napadlo mě…
„Tohle si asi zasloužím.“
Někoho, kdo si ode mě vezme, co chce, kdykoli chce.
A pro koho jsem po zbytek času vzduch.
Když se mi teď přihodí něco dobrýho, v hlavě slyším hlásek,
co mi říká, že jsem k ničemu a že si to nezasloužím.
A teď ti mám odpustit, aby ses cítil líp?
Jsem rád, že chápeš svoji chybu, ale nemůžeš si vynutit moje odpuštění.
Omluva vůbec nenapraví to, co jsi mi provedl.
Doufám, že se z tebe stane lepší člověk, abys už nikomu neublížil.
Ale nechci u toho být.
Už tě nechci nikdy vidět.
No tak! Jo!
Allez! Utíkej!
Co to děláš?
Budeme si před tvým tátou hrát na platonický kámoše?
Možná jenom prozatím. Ale dneska mu o nás dvou řeknu.
Dokážeš to.
Jsem tady pro tebe. Kámo.
- Do toho! - Tos mi právě řekl „kámo“?
Kejmo. Brácho.
- Podporující hetero kamaráde? - Charlie!
- Tati, jsme doma. - Nicku!
A tvůj kamarád…
- Charlie. - Jo, Charlie.
Rád tě zase vidím.
Dívejte se s náma. Hraje Toulouse proti Montpellieru.
Mrkej na to.
To je ono. Vidíš, říkal jsem ti to.
- Do toho. - Říkal jsem to.
- Mám prostřít, Sarah? - Jsi tak hodný kluk.
- Jaký to tady s ním je? - V pořádku. V naprostém pořádku.
Jo!
Nemusí to vědět, zlato.
Nemá právo to vědět. Nic mu nedlužíš.
Nedělám to pro něj, ale pro sebe.
- Dobrý večer. Díky, že jste tady. - Zdravím.
Vyrostl jsem na jihu Francie. Poblíž Narbonne.
- Jo. Vážně blízko Španělska. - Můj otec je z jihu Španělska. Almería.
Jo. Ale vaše příjmení je tak anglické.
Jo, vždycky říkával, že máme poměrně komplikovaný rodokmen.
- Jako všechny rodiny. - Jo.
- Jezdíte tam často, Stéphane? - Jak to jen jde.
Moje práce mě velmi zaměstnává.
Stavím nemovitosti.
Měli byste vidět místa, co táta renovuje. Šílený.
Práce není všechno. Ale ten plat pomáhá.
- Řekl ti Nick, jak zná Charlieho? - Ne, neřekl.
Seděli jsme spolu v lavici. A Charlie pak začal hrát ragby.
Hraješ ragby, Charlie?
Moc mi to nejde.
Nick byl posedlej tím, aby se Charlie přidal k týmu. Proč asi?
- Co máš za problém? - Já hrál ragby na univerzitě.
Pro ženy je to velmi atraktivní sport.
To ještě ani jeden nemáte holku?
- Ne. Asi ne. - Ještě pořád je čas.
Nevím, jestli má Nick zájem o přítelkyně.
Opovaž se.
Davide, buď u stolu zdvořilý. Máme hosty.
- Proč tohle vždycky děláš? - Snažím se pomoct.
Pardon, tohle je směšný.
Tati…
Charlie je můj přítel.
Překvapení. Jsem bi. Charlie je gay.
Byl jsem ve stresu z toho, jak ti to mám říct, ale víš ty co?
Už je mi jedno, co si o tom myslíš. Nechceš nás vidět víc než dvakrát ročně.
A kdykoli tě vidím, říkám si: „Tohle je ono.
Tohle je ta chvíle, kdy tě možná začne zajímat můj život.“
Ale to se nikdy nestane.
Když nemáš zájem…
pak ani já.
A nevím, proč se chováš jako desetiletej.
Ale tvoje šikana na mě už nemá žádnej vliv. Protože je mi to upřímně jedno.
Líbí se mi, kdo jsem. Mám rád svůj život.
Možná bys měl příště bydlet u táty. Promiň, mami.
To ho necháš s náma takhle mluvit?
- Od tebe jsme už slyšeli dost. - To Nick dělá scénu.
Furt způsobuje problémy.
Táta souhlasí.
Doufal jsem, že z tebe vyroste jiný muž.
Tohle nemáš právo říkat. Vůbec svoje děti nevídáš.
- To nemůžu nic říct? - Ne, nemůžeš.
To sis nezasloužil. Nebyl jsi rodič.
- Nezačneme… - V pořádku?
Zopakuju ti to, nikdy mě nevnímáš.
Myslím, že jo.
Nechtěl jsem, aby se to stalo takhle, ale…
Bylo fajn to říct.
Chceš i tak obejmout?
To se tedy povedlo.
- Promiň. - Ne, jsem ráda, že jsi to řekl.
Obzvlášť svému tátovi. Potřeboval to slyšet.
Není moc dobrý táta, viď?
Ne, není.
Proč jsme mu jedno?
To bych taky ráda pochopila.
Myslím, že má vážně smutný život.
Takže odcházíš?
Jo.
Nicku…
Omlouvám se ti. Chci být lepší.
No, tak mi to ukaž.
Slova nestačí.
- Tati, to už odcházíš? - Jo.
Musím do Londýna, než bude pozdě.
Ale zavolej mi, až se vrátíš do Edinburghu.
- Do Glasgow. - Jo, do Glasgow. Jo.
Moc rád jsem poznal tvého přítele.
Těmhle věcem moc nerozumím, ale…
Působí jako vážně milý mladík.
To on je.
Ahoj, tati.
Jo. Tak…
Bylo to fakt trapný. Z toho oznámení tátovi udělal takovou scénu.
Chce bejt středem pozornosti.
Nejspíš vliv jeho hysterickýho přítele.
Jo. Kámo, přesně tak. Máš recht.
Jseš ubohá nula.
Ještě jednou řekneš o mým bráchovi něco takovýho, a jseš mrtvej.
- Omlouvám se za to drama. - Na to jsme doma zvyklí.
Jo.
Nick byl vážně odvážný, že se Davidovi postavil. Musí mít Charlieho moc rád.
Je to moc milý kluk. Když tě nerozptyluje.
Můžeme ho se Sarah za pár týdnů pozvat k nám.
- Jo. - Dobře.
Díky, že jste přišli.
- Díky. A omlouvám se. - Díky.
- Nashle.
- Ahoj. - Rozloučíme se.
Jasně.
Takže zítra maturiťák?
Jo. Jdeme pořád spolu?
- Jo. - Myslíš jako pár?
Jo. Copak to nechceš?
- Ahoj. - Ahoj.
Charlie toho moc nesnědl.
PORUCHY PŘÍJMU POTRAVY
TAROOOO, ZÍTRA NÁM TO NA MATURIŤÁKU BUDE TAK STRAŠNĚ SLUŠET
Darcy…
- Otoč se. - Mně se to líbí.
Ale zlatíčko.
- To si na sebe nemůžeš vzít. - Vezmu!
Okamžitě to sundej!
- Ne. - To už stačilo!
Nebudou se smát. Moji kamarádi mě podporujou a mají mě rádi.
Překlad titulků: Jakub Doležal