IN GOOD HANDS 2
Ja, kvinden, du lige har set, er min læge.
Hende, der var på grådens rand.
Hun sagde, jeg får skrumpelever, hvis jeg ikke holder op med at drikke.
Ligesom min far.
Hun var også min afdøde fars læge.
Hun er en god læge, men hun elsker at skabe drama.
I dag brugte hun dog et overbevisende medicinsk udtryk.
"Du ender med at dø, idiot!"
Måske har hun ret.
Det er et år siden, Melisa døde.
Jeg ved ikke, hvilken sorgfase jeg er i.
Jeg ved bare, at jeg må tage mig sammen.
Ellers venter der mig et problem.
Et, der bliver større og større.
- Firat. - Chef.
Værsgo, Can.
Firat! Har du kedet dig, mens vi var væk?
Okay. Her er batterierne.
- Hvad vil du have i din sandwich? - Is.
- Can. - Dine sandwicher er så tørre.
De mangler noget. Jeg siger, når jeg ved hvad.
Ærligt talt! "Tørre."
Vi gør, hvad du har lyst til, når du har spist din sandwich. Firat!
- Okay. - Der er mad til dig. Kom her.
FORSIGTIG! CAN OG FIRATS HEMMELIGE VIDENSKABSRUM
CANS TIDSMASKINE
Can! Så er det nu!
Det er tid til at gå amok!
- Seriøst? - Ja!
Åh gud!
Denne gang kommer det til at virke!
- Er du sikker? - Ja! Vi har de rigtige batterier!
- Førstepassager, er du klar? - Klar, førstekaptajn.
Datotjek?
Enogtyvende marts 2022, kaptajn.
Hvor er vi?
Det er 2024, kaptajn.
Vi har brug for flere batterier. Seriøst.
Firat?
Tidsmaskinen kommer til at virke, ikke?
Jeg ved det ikke, Chef. Men vi bliver ved med at prøve.
Den skal virke.
Jeg må tilbage i tiden og fortælle mor, hvor højt jeg elsker hende.
Jeg sagde det ikke, før hun forsvandt.
Måske forsvinder hun ikke, hvis jeg siger det.
Så bliver hun måske her.
Firat?
Du holder op med at drikke, ikke?
Du stinker, når du drikker.
Hold nu kæft.
Vi sender et hjerte til Melisa.
Can?
Jeg elsker dig så højt.
Firat! Hvad er der galt med dig i dag?
- Åh, Firat! - Firat?
- Gode hunde. - Kom nu, sit, hunde!
Ja, på min fod.
Firat, vi må hurtigt finde en dame til dig.
Han er kastreret.
Jeg taler ikke om ham. Jeg mente dig!
Vi skal bruge en til dig.
Fatos, lad mig være. Sidste gang du prøvede...
...fik du Can oveni. Og var det så slemt?
Det var ikke sådan ment. Vi har det fint. Jeg har det fint.
Gu har du ej.
Okay, det er hårde tider for os alle.
Men vi må fortsætte for Cans skyld.
Lige nu har drengen mest brug for sin far.
- Jeg er her. Jeg er der altid for Can. - Dig og dine flasker?
Tror du, det her er nemt for os?
Som seksårig finder han ud af, at hans far lever.
Jeg blev far på et splitsekund.
- Han kan ikke kalde mig "far". - Så må du kalde ham "søn".
Psykologen sagde: "Skynd ikke på ham. Lad ham gøre det selv."
Måske er du ikke klar til at være far og bruger psykologen som undskyldning?
Undskyld.
Men du har brug for nogen i dit liv.
Det vil være godt for både dig og Can. Bare stol på mig.
Okay, du har styr på det. Jeg er med.
- Hold nu op. Okay, jeg er sent på den. - Hvor skal du hen?
Først skolen, så psykologen. Jeg henter Firat i aften.
Pas på Freud. Hold ham væk fra Mami.
- Så Firat bliver hos mig? - Præcis.
Kom.
Hvorfor danser du ikke, Can?
Den dans er som at lave lektier.
Og min mor og jeg havde vores egen dans.
Hvordan var den? Vis os det. Hvad er problemet? Det er bare en dans.
Can er en kujon!
Jeg vil gerne se, hvordan du og din mor dansede.
Så I, hvad han lige gjorde?
Hvem er ham med skægget, der henter dig?
Hvis han er din far, hvorfor kalder du ham så Firat?
Han kalder ham heller ikke søn. Han kalder ham "Chef". Hvad fanden?
Kom så, venner, vi smutter!
Can?
Kan vi gå nu?
Se, far, ham der kan ikke danse!
Hop af, Chef.
Opsedasse.
Hjernevrideren igen?
Det hedder en psykolog.
Tag dig sammen. Det er afslutningsballet. Du tager derhen, og du danser.
Jeg deltager ikke i den dans.
Og hvad bliver det næste? Droppe ud af skolen, fordi de driller dig?
God idé. Jeg overvejer det.
- Nej. Du dropper ikke ud. - Jo, jeg gør.
Nej, du gør ej.
- Jeg tager ikke med. - Jo.
- Nej. - Jo.
- Jeg melder dig til "pædagokken". - Pædagogen. Lær at udtale det først.
Der er otte passagerer. Seks nye stiger om bord. Hvor mange er der?
For mange. Jeg synes, de burde gå.
- Det er en dejlig dag. - Can, kom nu lige.
Jeg dropper skolen.
- Nej, du gør ej. - Jo.
- Det gør du ikke. - Jo.
- Nej, du gør ej. - Jo!
- Nej. - Jeg har allerede gjort det!
- Nej, du har ej. - Men jeg gør det.
- Nej. - Det er gjort.
- Nej, det er ej. - Lad ham nu bare gøre det.
Det er jo det, han vil.
Jeg synes, du skal tænke over det stille og roligt.
Tak.
Jeg bygger min tidsmaskine,
rejser til år 3500, og jeg ser dig aldrig igen.
- Så rejser jeg til 4500. - Og jeg til 5000.
- Seks tusind. - Syv tusind.
- Otte tusind. - Ni tusind!
- Ti tusind! - Men jeg er i 2024.
Hør her, jeg beder jer, seriøst.
Jeg beder bare om lidt stilhed. Jeg prøver at arbejde her.
Vi beklager meget.
Can, stille, tak. Damen prøver at arbejde.
Nej, hun sidder bare og laver ingenting.
- Hvad arbejder du på? - Jeg tænker.
Vi tænker også, ikke?
Men jeg vil helst tænke i stilhed.
Er det et problem? Nej, vel? Tak.
Du virker anspændt.
Må jeg byde på en drink? Så tænker du måske bedre.
Nej tak. Jeg er holdt op.
Hørte du det?
Selv hende der er holdt op. Du drikker stadig.
-"Selv hende der?" - Jeg bygger min tidsmaskine.
Jeg samler alle ormene og finder alle ormehullerne.
Vil du bygge en tidsmaskine?
Så hør godt efter.
Hvis man vil bygge en tidsmaskine, skal man nå ekstremt høje hastigheder.
Du skal nå lysets hastighed.
Ved du, hvad der sker ved lysets hastighed?
Massen vokser. Massen bliver uendelig.
Hvad skal der til for at flytte en uendelig masse?
Uendelig energi.
Er det muligt at producere uendelig energi?
Nej, det er ej.
Derfor kan du ikke nå lysets hastighed.
Det betyder, at du ikke kan bygge din tidsmaskine.
Vi har brug for lys. Masser af lys.
Fjorten.
Se først på kvinderne, så på hundene.
Bemærker du noget?
- De ligner... - ...hinanden!
Jeg vil ikke have nogen, Fatos. Hvorfor forstår du det ikke?
Uf!
Er de her okay?
- Hvor har du dem fra? - Fra lagerrummet.
Den irriterende pige med brillerne sagde, vi har brug for lys.
Er de okay?
Hvem er de? Prøver du at finde en mor til os?
- Vær nu ikke fjollet. - Find dog en kæreste selv.
Tro mig, jeg arbejder på det.
Hvorfor ringer rektor til mig?
Goddag. Okay, jeg lytter.
Mig? Nej, jeg har ikke sendt nogen e-mail.
Skulle et lille barn kunne gøre det? Jeg kan ikke.
Hvis De kan sende mig den e-mail, så tjekker jeg den.
Jeg tjekker min inbox. Okay, tak.
Et opsigelsesbrev?
Jeg går ind på mit værelse.
Jeg hviler lige øjnene lidt.
Vi ses.
Can?
Can!
- Fedt. - Can.
Can, skat?
"Jeg opsiger hermed min elevstilling på Sevdem Privatskole.
Jeg føler, jeg forsømmer mit privatliv på grund af min travle hverdag.
Dansen stinker. Det skal være sjovt, ikke lektier.
Hvorfor danse den kedelige dans, når vi kunne gå amok?
Jeg kan ikke lide skolen, og jeg har ikke brug for den.
Fra nu af skal De tale med Firat, ikke med mig.
Med væmmelig hilsen, Can." Hvad mener du med "væmmelig"?
Vil du drive mig til vanvid?
Du sendte det til forældrene, lærerne, skolelederen, allesammen!
Can, hvad har du gang i?
Jeg siger op fra skolen. Jeg gik jo alligevel ikke!
Det er helt udelukket! Glem det.
Jeg vil ikke. Og du kan ikke tvinge mig. Selv mor tvang mig ikke.
- Men jeg tvinger dig, okay? - Hvem er du? Hvem?
Ser du? Du er ingen for mig. Du kan ikke tvinge mig til noget.
Jeg får fat i en masse lys,
laver min tidsmaskine og rejser hen til min mor.
Og jeg ser dig aldrig igen!
Tidsmaskiner findes ikke, Can.
Du kan ikke gå tilbage til fortiden.
Tror du ikke, jeg savner din mor?
Men Melisa er her ikke længere!
Bliv nu lidt voksen. Jeg beder dig, bare lidt.
Intet af det her var sket, hvis mor var her.
Når jeg kommer tilbage, fortæller jeg hende alt!
Og jeg giver hende en opsang.
For at have efterladt mig med en som dig,
Mor!
Mor, luk op!
Kan vi snakke sammen?
Mor!
Firat, din mor er ikke hjemme.
Tufan, undskyld, jeg ødelægger din løgn, men lyset er altså tændt.
Det er virkelig ikke sødt af dig.
Firat.
Hun kan ikke lide, at du kommer sådan der. Hvad skal jeg sige?
Der er intet galt med mig. Jeg skal bare lige...
Jeg snakker med hende, og så går jeg.
Mor?
Can og jeg skændtes igen i dag.
Ved du, hvad han gjorde?
Han sendte et opsigelsesbrev til skolen.
Man kan sige op fra alt,
men ikke fra at være far, mor.
Jeg bliver så vred på Melisa nogle gange.
Fordi hun ikke fandt mig før.
Seks lange år.
Man har en søn derude, og man aner det ikke.
Man går glip af hans første smil.
Første gang han kravler.
Hans første skridt.
Jeg føler, at alle de år er stjålet fra mig.
Hvis jeg havde haft ham fra begyndelsen,
var jeg måske ikke sådan en lortefar.
Mor?
Hvordan kan man være en god far?
Jeg prøvede ikke at blive som min far,
men jeg endte fuldstændig ligesådan.
Du er, hvad du er bange for at blive.
Godnat, mor.
Bare rolig.
Jeg går hjem og sover.
Skål for lortefædre!
Hende pigen med den røde cykel, er hun her?
Min søn og jeg har brug for lys.
Firat.
Firat, det er morgen, vågn op.
Rejs dig op.
Se her.
Can havde tabletten hele natten.
Tjek hans søgehistorik.
Vi ses senere.
DRIKKER ALLE FÆDRE? KAN BØRN STOPPE FÆDRE I AT DRIKKE?
Vi skal næsten op på lysets hastighed i den ene ende af ormehullet.
Når det sker, begynder der at dannes
en tidsforskel mellem indgangspunktet og udgangspunktet.
- I det øjeblik er lysets hastighed... - Chef.
Undskyld.
Én ende er i fortiden, én er i fremtiden.
Nogle gange føler jeg mig så desperat, så inkompetent.
...med forskellig tyngdekraft...
Og jeg ved, du fortjener meget bedre end mig.
Og det forstyrrer synkroniseringen af de to ender.
Så begge ender af ormehullet skaber...
Jeg lover, at jeg aldrig skuffer dig igen.
...betingelserne for tidsrejser.
Hvad er det?
På grund af ormehullerne...
- Det er til dig. - ...lysets hastighed.
- Til tidsmaskinen. - Du sagde, tidsmaskiner ikke findes.
Det sagde du.
Det var uvidende af mig.
Er det at være uvidende som at være dum?
Så ormehuller bøjer rumtidens stof...
Lad os bruge de her lys.
Nu har du en portal til fortiden.
Men hold ikke fast i fortiden,
forsøm ikke den dyrebare lykke, der følger med at være i nuet.
- Lovede du ham ikke lige...? - Jeg skal ikke drikke, slap af.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal takke nogen for i aftes.
Hende pigen, der kørte dig hjem?
Jeg viste dig en masse piger, og du sagde hele tiden:
"Vær nu ikke latterlig, Fatos."
Hvem er hun? Og endnu vigtigere, hvorfor hende?
Hun kan fysik.
Hun cykler.
Hun drikker ikke.
Og hun og Can kom godt ud af det.
Da min bedstefar døde, sagde bedstemor:
"Familiens intelligensniveau er uforandret."
Om hun mente det, eller hun bare stadig var efter min bedstefar,
det ved vi ikke.
Tak, fordi I kom. Jeg håber, vi ses igen, farvel.
Jeg ville takke dig for i går.
Men jeg sagde jo, jeg ikke drikker.
Jeg er også holdt op. Det er vand.
Giv ikke den herre flere drinks. Han bliver så irriterende.
Var jeg irriterende?
Jeg var måske lidt upassende, men det var da en hyggelig aften.
- Var det en hyggelig aften? - Ja, ikke?
Lad mig beskrive aftenen.
I går aftes...
Hvorfor har jøder store næser?
Fordi luften er gratis!
Skal det være en joke?
Det var da sjovt.
Min joke blev totalt misforstået.
Min mors side af familien er nærmest jødisk.
- Du overdriver. - Nej, og det er kun en del af det.
Hvorfor hjalp du mig så? Du gad køre mig hjem.
Du kunne have sat mig i en taxa.
Du har ret. Det gør jeg næste gang.
Drik masser af vand for sunde nyrer. Det forbedrer også din grådkvalitet.
Græd jeg i aftes?
Græd jeg eller ej?
Kæden er løs, så du ødelægger egerne.
- Er du da ekspert nu? - Lidt.
- Er du cykelmekaniker? - Nej, men tæt på.
Hvis jeg må...
Okay.
Det ville virke, hvis den ikke sad fast i låseringen.
- Er den cykel ikke lidt gammel? - Lidt. Det er min brors.
Lad den stå her. Jeg kører dig hjem. Jeg fikser den i morgen. Det lover jeg.
Nej, det er en smuk aften. Jeg kan gå hjem. Jeg er ikke fan af biler.
Tro mig, det er jeg heller ikke.
Kom.
- Er du sulten? - Ja.
Hvad skal vi spise?
Boyoz.
Boyoz?
Hvor finder vi det så sent?
Aner det ikke. Du spurgte, hvad jeg ville have.
Værsgo.
- Den er varm. Mange tak. - Det var så lidt. Værsgo.
Og her er din ayran.
Værsgo.
Velbekomme, frue.
Jeg åbner normalt ikke på det her tidspunkt.
Men så fortalte han, at du er gravid.
Du har gjort os en kæmpe tjeneste, Salih. Hun er ret så gravid.
Ja, eller bare en anelse. Gravid nok.
Hvor langt er du henne?
- To. - Fem.
Tak, Salih. Hils din kone og børn fra mig.
- Tak. - Godnat.
- Jeg vidste ikke, jeg er gravid. - Du skulle improvisere.
Femte måned? Ligner jeg en, der er gravid i femte måned?
Jamen, to måneder? Hvem har cravings i anden måned?
Hvad vil det sige at være gravid nok?
Det er fem måneder.
Kan du huske, du spurgte mig, hvorfor jeg hjalp dig?
Du ligner en, jeg kendte.
Grunden til, jeg holdt op med at drikke.
- Hvem er det? - Bare nogen.
Hvorfor vil din søn så gerne have den tidsmaskine?
Børn, du ved.
- Hvad er din historie? - Min historie? Glem det, du vil græde.
Seriøst? Er du ved at dø eller hvad?
Selv hvis du ikke er, forsøger du helt klart at begå selvmord.
Hvorfor drikker du så meget?
Dels for at flygte, dels for at glemme. Og dels genetik.
Hvad er dit problem?
Mit problem...
At være far.
Jeg prøver at være en god far.
Og jo mere jeg prøver, jo mere lortefar bliver jeg.
Så hold op med at prøve.
At være en god far.
Så prøv bare ikke at være en lortefar.
Hvis man ved, hvad man ikke vil have, får man nemmere det, man vil have.
Det er det, jeg forsøger.
Har du held med det?
Tja...
Held nok.
Hvad er det, du ikke vil have?
Jeg vil ikke have noget. Ikke noget med folk.
Jeg vil bare sidde og glo på væggene.
Jeg er deprimeret. Det siger min psykolog. Alvorligt deprimeret.
Jeg plejede også at feste.
Jeg kan godt savne det.
Ikke så fjollet.
Hej, hvad så?
- Øh, hej. - Vi er forsinket, trafikken var vanvittig.
- Istanbuls kaos. Tak. - Velkommen.
Hej? Hvad så? Du genkender mig ikke, vel?
- Vi har ikke mødtes. Arman. - Hej.
- Didem, min forlovede. - Hej. Jeg hedder Ugurhan.
- Hej. - Ogulcan.
Var det i Bodrum...
- Bitez? - Bitez. Hvis Bitez kunne tale.
Tænk, at du har glemt det. Jeres glas er tomme.
To vand, tak.
Vi må hilse på Halil, så han ikke bliver sur.
Vi ses. I spiller for resten rigtig godt!
Tak.
Firat.
Jeg sælger cykler.
Jeg har forsømt arbejdet på det seneste, men det går.
Jeg har en søn. Han hedder Can.
Mit yndlingsvæsen i verden.
Vi bor sammen.
Vi har vores op- og nedture, men vi prøver.
Og til sidst vil jeg takke dig for i aften.
Det føltes skønt.
Sezen. Jeg er arkitekt.
Jeg har også forsømt arbejdet på det seneste.
Jeg har en bror. Kerem.
Vi boede sammen.
Han flyttede til USA, da han blev optaget på universitetet.
Mit yndlingsvæsen i verden.
Jeg er lidt deprimeret, men jeg skal nok klare det.
Og til sidst, tak for i aften.
Det føltes skønt.
For at se sin mor.
Du spurgte mig om det.
"Hvorfor vil din søn have den tidsmaskine?"
Han vil tilbage i tiden
og fortælle sin mor,
hvor højt han elsker hende.
Han tror,
at hun så ikke ville dø, at hun ville blive hos ham.
Jeg kondolerer.
Tak.
Jeg mødte først Can sidste år.
Fandt ud af, han er min søn.
Og Melisa fortalte, at vi mødtes...
...for syv år siden.
I seks år levede jeg uden at vide, at jeg havde en søn.
Melisa var syg.
Da hun gik bort, efterlod hun mig den sværeste og smukkeste gave i verden.
Nu er det bare ham og mig.
Jeg sagde til Can,
at tidsmaskiner ikke findes.
Jeg er den værste person i verden.
Efter mig.
Jeg ville ordne den.
Jeg gjorde det, mens du sov.
Gør dig klar, vi kører.
Hvorhen?
Hen til Can. Jeg må sige undskyld.
- Det er okay. Undskyldning accepteret. - Rolig, jeg vil ikke skade dit barn.
Det ved jeg, men han kunne skade dig.
Hvis du mener den dag på caféen, så bør vi glemme det,
for det var en træls dag.
Desuden er jeg god til børn.
- Er du sikker på det? - Ja.
Du graver din egen grav.
Gad vide, hvilken moske det er.
Can. Gider du læse det der?
Det er Valide Sultan-moskeen.
Hvorfor er vi her?
For at se stedet.
- Hvorfor er den irriterende pige her? - Can, rolig nu.
- Jeg sagde jo, din kusine Sezen... - Jeg har ingen kusine.
- Tante Sezen... - Jeg har ingen tante.
Tante?
Jeg tager over.
Søde Can.
Jeg er ked af det, jeg sagde om din tidsmaskine den dag.
- Var du uvidende? - Uvidende?
- Nej. - Dum?
Dum?
Jeg har oplevet det her før.
Can, skal vi smutte, før det eskalerer? Hvad siger du?
Alle de der er bygget af arkitekter, vidste du det?
- Virkelig? Er det din plan? - Det virker altid.
Søde Can? Har jeg sagt, at jeg også er arkitekt?
Har du da bygget dem?
Dem her? Nej.
Nå? Hvad praler du så med? Utroligt.
Søde Can?
- Går det godt i skolen? - Hvilken skole? Det er weekend.
Og hold op med at sige "søde Can"!
- Hvad så? Hvis jeg skal kalde dig Chef... - Kun Firat må kalde mig Chef. Ikke dig.
- Okay, søde Can. - Lad være! Er du dum?
- Det må du ikke sige. Stop. - Hvad med Stump? Gnom? Karl Smart?
Hvem kalder et barn sådan?
- Lortearkitekt! - Lortearkitekt?
Det kan du selv være! Lortechef.
Og hvad er du chef for?
- Det rager ikke dig. - Hvem arbejder for dig?
- Hvad tjener du? - Det rager ikke dig.
Se, hvad andre arkitekter har lavet.
Men du sidder bare på en café og tænker. Lortearkitekt.
Flip ud!
Bare flip ud! Sig, hvad I vil. Jeg har fået nok.
Jeg har prøvet at undskylde.
Bare en undskyldning. Hvorfor gør du det så svært?
Jeg vil ikke have din undskyldning eller din venlighed.
Jeg vil ikke have dig i vores liv!
Det er sket før. Mor forsvandt og kom ikke tilbage.
Og nu forsvinder Firat også. Jeg ved det.
Og jeg vil ikke også miste ham.
Jeg advarede dig. Men tak, det var et godt forsøg.
Can!
Firat.
Jeg går ingen steder.
Jeg bliver her.
Du mister mig ikke.
Er du sikker?
- Aflever til mig! - Her.
Dig igen?
Ja, mig igen. Men jeg lover at gøre det hurtigt.
Hvad vil du?
Du skal høre på mig.
Så går jeg, og du ser mig ikke igen.
Men jeg ville blive glad, hvis du lyttede lidt.
Can...
Ingen kan tage Firat fra dig. Jeg mener, ingen.
Hverken jeg eller nogen anden.
Husk først og fremmest det, okay?
Og på det seneste
har jeg det ligesom dig.
Jeg har en bror,
og jeg vil ikke have, at andre kommer ind i vores verden.
Så jeg forstår dig godt.
Men det er faktisk forkert, okay?
Hvis ikke jeg kommer ind i dit liv, gør en anden måske,
og det er ikke en dårlig ting.
Ensomhed er meget værre, tro mig.
Er du med, Can?
Er det hans mor?
Hørte du et eneste ord af, hvad jeg sagde?
Nej.
Griner de af dig?
Vil du ikke bare gå? Tak.
Hvem er det, Can?
Er det din mor? Kalder du også hende ved hendes navn?
Nej. Det er ikke min mor.
Så den mand er ikke din far. Så ville du ikke kalde ham Firat.
Det rager vel ikke dig.
- Jeg taler med Can! - Men han taler ikke med dig.
Drop det, salami-dreng. Tag dine venner, og gå.
Kalder hun dig også Chef? Chef, Firat!
Smutter du eller ej?
Det gør jeg ikke. Gå selv. Tag Can, og gå.
Han kan ikke engang danse. Han bevæger sig som en taber.
Er hans dans ikke bare hæslig?
Hold den her for mig.
Må jeg låne den der?
- Hvad sker der? - Stop!
Jeg siger det til min far! Vent og se!
På grund af din særlige sag har vi ikke ringet til Nedims forældre.
- Men hvis det sker igen... - Det gør det ikke, rektor.
Jeg taler med Nedim med det samme og undskylder på vegne af Sezen.
- Firat, jeg er ked af det. - Det var ikke Sezens skyld.
Nedim gjorde grin med mig igen. Med dig og mor.
Hun ville bare beskytte mig.
Nedim, min ven.
Jeg er ked af det, der skete.
Jeg beklager måden, det skete på.
Du fryser ikke, vel?
Du må ikke blive forkølet.
Jeg undskylder på vegne af damen.
Hun kan ikke gøre for det.
Ved du hvorfor?
Fordi hun er skør.
Hun er psykopat.
Ved du, hvad hun gør?
Hun tager rundt på skoler
og sprøjter vand på børn, der mobber andre, og...
Hvad tror du, han siger?
Han undskylder vel. Hvad skulle det ellers være?
Det gør han vel.
Hvis du mobber Can med hans mor igen, kommer hun tilbage.
Og denne gang gør hun arbejdet færdigt.
Så vær forsigtig.
Okay?
For resten,
du kan sige til dine venner, at jeg hedder Firat.
Jeg er Cans far.
Han kommer.
Nå, hvad skal vi spise?
- Din sandwich er ikke tør, vel? - Nej. Den her er fantastisk.
Hun burde lære dig det.
- Firat laver dem så tørre. - Bla bla. Gør han det?
Hvorfor er møblerne pakket?
Jeg ville flytte om.
Kerem kan ikke lide dem. Det skal være klart, når han kommer.
Hvem er Kerem?
Min bror.
Can, gider du gå ud og vaske dine hænder og dit ansigt?
Jeg siger det bare.
- Fint. Hvor er badeværelset? - Ned ad gangen til højre.
Hold da op!
Du må ikke rode derinde!
Det er fantastisk.
Can?
Du roder ikke i andres ting, vel?
Can.
Det her sted har alt.
Rummet. Matematikopgaver.
Der er endda et teleskop.
Firat, dette sted har alt. Det er fantastisk.
- Vi gik ind uden at spørge... - Nej, det er okay.
Er Kerem astronaut?
Nej, han læser astrofysik. På MIT. Han er familiens geni.
- Hvor er det? - MIT?
I USA. I staten Massachusetts.
Firat! Vi skal til "Machachooche" og finde Kerem.
Han kan hjælpe mig med at bygge min tidsmaskine.
- Det vil han godt, ikke? - Selvfølgelig, hvorfor ikke?
Jeg præsenterer jer senere, bare rolig.
- Seriøst? - Seriøst.
Ja!
Hvornår kommer han hjem? Kan vi ringe til ham?
- Kom nu! - Selvfølgelig.
Ja!
Han er en flot fyr.
Ja, det er han.
Du havde kortet på hånden, men brugte det ikke?
Jeg ville ikke have et forhold baseret på fordele.
- Firat. Sover du? - Ja, Chef.
Sezen virker sød, ikke?
Det ved jeg ikke. Hvad synes du?
Jeg synes, hun er sød.
- Hun kan være vores ven. Ikke? - Jo, hvis du vil.
Men hun bliver ikke min mor, vel?
Aldrig, Chef.
Vil min bror Kerem hjælpe mig med tidsmaskinen, når han kommer?
Er han allerede en bror for dig?
Du er sådan en luskebuks!
-"Min bror Kerem vil hjælpe mig, ikke?" - Hvad er der galt med det?
Vi samler jo bare batterier.
- Han studerer i Machachooche! - Hvad? Hvad er Machachooche?
Det er ikke Machachooche. Han studerer i Massachusetts.
Lad os bare kalde det MIT.
- God idé. - God idé. Kom her.
- Halløj! - Fatos.
- Her er jeg. Hej. - Hej.
- Sezen. - Og jeg er Fatos.
- Hej. - Jeg er hans anden far.
Hvad så?
Ja, han er lille, men stærk nok.
- Superman slår ham. - Hun er sej.
- X-Men. - Bingo.
- Med hans visioner? - Han slår alle.
Ikke noget hidtil ukendt barn, vel?
Fantastisk joke, Fatos.
Det var da sjovt.
- Jeg er tæt på. - Jeg vinder!
Chef!
Sezen!
Jeg vandt!
Sezen.
Du må godt kalde mig Chef nu.
Okay, Chef.
Jeg vil spørge Kerem
om meteorregnen.
Og så vil jeg spørge om lyshastighed.
Og om, hvad tøj man skal have på, når man rejser i tiden.
Og om han nogensinde har set et ormehul.
Klokken er 8.30 derovre. Han sover sikkert stadig.
Det var en skam.
Chef, du gør et stort nummer ud af det. Sezen kan nå at fortryde.
Nej, det er okay, Chef.
Jeg fortalte ham om dig i går. Han vil også gerne møde dig.
Seriøst?
Firat, hørte du det? Bror Kerem vil gerne møde mig.
Ja!
Føl dig ikke forpligtet til at præsentere ham for din bror.
Det skal du ikke.
Hvad? Jeg præsenterer dem ikke, hvis du ikke vil have det, men...
Hvad er problemet?
Nej, der er ikke noget problem. Men han må have travlt.
Og...
Jeg vil ikke have, at Can sætter sit håb til den tidsmaskine.
Firat, Can ønsker at tro på den lige nu.
Synes du, det er rigtigt at tage den tro fra ham?
- Det var flot. - Du var virkelig god.
Finalen var fantastisk.
Løgnere! Jeg vil ikke danse. Du kan ikke tvinge mig. Jeg vil ikke.
- Nu igen? - Hvem danser som lektier?
Jeg danser for sjov. Ikke som en robot.
Det er ikke det samme. Hvorfor protesterer du så meget?
- Jeg vil ikke! - Ikke råbe.
Jeg går ikke til ballet eller til Leyla Yaz' fødselsdagsfest!
- Jeg vil ikke være sammen med nogen. - Du kan ikke undgå folk.
Ja, det kan jeg.
Hvorfor gør du det her?
Jeg gør ikke noget. Jeg siger, hvad jeg ikke vil.
- Du opfører dig barnligt. - Og du er voksen?
Sådan der er voksne ikke.
Det er dig, der er barnlig. Du er faktisk en baby!
Se bare alle de sutteflasker, du har der!
Jeg gør alt for at beskytte dig.
- Så de andre ikke gør nar... - Men det gør de!
De gør grin med mig, uanset hvad jeg gør.
Med, at jeg kalder dig Firat, og du kalder mig Chef.
Jeg er vant til det.
Må jeg komme ind?
Jeg gider ikke snakke. Jeg er træt af det.
Jeg er her ikke for at snakke.
Hvorfor er du her så?
For at sidde i stilhed med dig.
Jeg er også træt af at snakke. Må jeg blive her lidt?
- Sezen? - Ja, Chef?
Jeg skal købe en fødselsdagsgave til Leyla Yaz. Vil du hjælpe mig?
Tak.
Se batterierne.
Han er rolig og hviler sig nu.
Jeg ved ikke med dansen, men han tager med til Leyla Yaz' fødselsdagsfest.
Tak.
Sutteflasker?
Den har han forberedt længe.
Det er et fint sted, ikke, Can?
- Tillykke. - Tak.
Wow! Wednesdays kjole! Min favorit! Hvordan vidste du, jeg ønskede mig den?
Jeg gættede.
Tak.
Lad os hoppe på trampolin.
Vi bliver her.
Det hele skete så hurtigt.
Er det ikke Nedim?
- Og hans charmerende far. - Jeg smutter!
- Goddag. - Ja, hr. Emrah?
Kan vi to tale sammen?
Hvis det handler om forleden dag, var det min skyld.
Vi må hellere tale mand til mand.
Mand til mand?
Nu forstår jeg det bedre.
Jeg er snart tilbage.
Hvem fanden er du? Hvor vover du at true min søn?
Tag det nu roligt.
Det med vandet var forkert. Jeg sagde undskyld til Nedim, og...
Nu hører du lige her, brormand.
Ingen lægger hånd på mit barn. Ingen truer mit barn.
Det ved jeg. Det er normalt din søn, der gør det mod andre børn.
- Børn må gøre, som de vil. - Nej, de må ikke.
Din søn mobber et barn, der har mistet sin mor,
fordi han aldrig har lært manerer af dig og sikkert aldrig vil lære dem.
Så du må stå til ansvar over for mig. Et du med?
Er det din opgave at lære min søn manerer?
Tror du, du kan lære andre børn manerer,
når du selv først blev far i går?
Hvis du er sådan en god far, hvor var du så indtil nu?
Du skulle have været sammen med ham. Så ville han måske kalde dig far.
- Kom så, far. Far, kom nu! - Okay.
Gør det ikke igen.
Min mor har arrangeret festen.
Hinkerude-konkurrence! Pigerne har føringen!
Kom så, drenge! Det er jeres tur! Pigerne er foran!
Lad os gå, inden problemerne vokser os over hovedet.
Slap nu af, vi er lige kommet.
Så går vi rundt om en enebærbusk
Kan jeg byde på noget?
Find noget vodka. Og fyld den op, når den er tom, okay?
Tak.
Hvad tog dig så lang tid?
Can.
- Sezen, skal vi lege? - Ja.
Kom.
Kom nu! Løb!
Lad os gå til slikhuset! Kom nu, løb!
- Hvad laver du? - Hvad laver jeg?
Du kan ikke gemme dig for dine problemer bag alkohol.
Jo, det kan jeg.
Firat, hvad er du, et barn?
Det ved jeg ikke, måske.
Her er jeg!
Hej, allesammen.
Hallo.
Vi er samlet her i dag for at fejre vores børn.
Leyla Yaz, skat? Tillykke med fødselsdagen.
Jeg ønsker dig mange lykkelige år.
Det har været et dårligt år for os.
Vi har mistet en.
Det var svært for os begge. Det er det stadig.
Melisa...
Siden Melisa gik bort, har jeg forsøgt at være en god far.
Ja, det skulle man ikke tro.
Jeg kunne ikke være som jer.
Så lad os skåle
for hr. Emrah, som i dag har fortalt mig, hvordan man er far.
Tak, hr. Emrah.
Hvad er dit problem?
Hvis du er færdig med at drikke det lort, så bare skrid.
- Stop! - Lad være!
Din...
Ungerne er bange!
Din nar!
Hvilken slags mand er du?
- Stop, hr. Emrah! - Jeg smadrer dig!
- Slip mig! - Nej! Nu stopper du!
- Lad mig gå! - Hr. Emrah! Slap af!
Jeg smadrer dig!
Slip mig så!
Jeg sagde slip! Slip så!
Slip så! Så I ikke, hvad han gjorde? Giv slip!
Skal jeg blive voksen?
Nu er jeg voksen!
Skal jeg blive voksen? Nu er jeg voksen.
Men dig? Du bliver aldrig voksen!
Er du glad nu?
Jeg vil have min mor!
Tidsmaskiner findes ikke!
Jeg ser aldrig min mor igen!
Tidsmaskiner findes ikke!
Jeg vil have min mor!
Mor!
Jeg vil have min mor!
Can, det er mig.
Can.
Firat er også ked af det.
Han gjorde det ikke med vilje.
Faktisk ville han gå, men jeg bad ham om at blive.
Så det er også lidt min skyld.
Hør, Firat gør virkelig sit bedste.
Jeg kan se det.
Du ser det også. Det ved jeg.
Slut nu fred med Firat.
Firat.
Gør det ikke.
Det er nu, Can har mest brug for dig.
Lad være.
Du er ikke ene om at have mistet.
Can mistede sin mor.
Han er kun et barn, men han prøver.
Firat, jeg taler til dig. Hører du overhovedet efter?
Hvad fanden laver du? Hvad laver du?
Er det din løsning?
Sådan på en hjælpeløs og fej måde bedøve din hjerne for at undgå dit ansvar?
Er det sådan, du håndterer sorg?
Ved at undgå den?
Hvordan håndterede du sorgen?
Da din bror døde.
Hvordan gjorde du det?
Du benægtede det, ikke?
Som om det aldrig var sket.
Burde jeg gøre det samme?
Du skulle have set ham fyren, dr. Reyhan.
Du savnede din far.
En aften blev han fuld og kom i slagsmål.
Det er en underdrivelse.
Han blev banket sønder og sammen.
Han var helt mørbanket.
Hans ansigt var ukendeligt.
Du gik i folkeskolen.
Jeg spørger ikke, om du husker det.
Jeg ved, at du husker det.
Du rystede af frygt, da du så ham sådan.
Du ville kramme ham, men du var for bange.
Du låste dig inde på dit værelse.
Du talte ikke med nogen.
Du græd og græd.
En dag spurgte du mig:
"Hvad har jeg gjort?
Drikker min far så meget på grund af mig?"
Jeg tog en beslutning den dag.
Jeg måtte forlade din far og opfostre dig alene.
Jeg havde det godt økonomisk.
Men jeg kunne ikke.
Jeg var bange.
Det var Melisa ikke.
En hvilken som helst anden ville være kommet grædende til dig.
Men på trods af at det var hårdt, besluttede hun at opfostre Can alene.
Vær ikke vred på hende.
Hun var en meget modig pige.
Meget modig.
Og nu
er det din tur til at være modig.
Måske har dit landskab ændret sig,
men du har verdens smukkeste landkort.
Gør det ikke mere.
Gør det ikke mod Can.
Han er grunden til, jeg er her, mor.
Jeg er her for ham.
Jeg lover dig, jeg ordner det hele.
Kære Sevdem Privatskole, administration, lærere, forældre og kære elever.
Det her er ikke et opsigelsesbrev fra forældreskabet.
Faktisk det stik modsatte.
På vej mod en ny begyndelse,
et lille skridt for verden, men et stort skridt for mig.
Der er ingen regler for, hvordan man skal leve.
Eller være far.
Jeg har længe tænkt på, hvordan jeg kan være god far for Can.
En, jeg elsker, sagde engang:
"Hvis du ved, hvad du ikke vil have, er det lettere at få det, du vil have."
Jeg ved, hvad jeg ikke vil have.
Jeg vil ikke længere være den, jeg ser i spejlet.
Jeg vil ikke gøre Can, min søn, ked af det igen.
Jeg har ramt bunden, og jeg er klar over, at jeg ikke kan synke dybere.
Min opførsel til fødselsdagsfesten var uacceptabel.
SEVDEM PRIVATSKOLE
Først over for Leyla Yaz og Nedim, men jeg vil undskylde over for jer alle.
Ja, jeg undskylder også over for Nedims far.
Men mest af alt over for Can.
Jeg undskylder over for min søn.
Can er mit livs lys.
Min største grund til at vågne hver morgen,
og jeg elsker ham mere end noget andet.
I skal vide, at jeg fra nu af vil kæmpe
med mit hele hjerte for at være en værdig far for ham.
Spørg Can, ikke mig, om det lykkes for mig eller ej.
Med "væmmelig" hilsen.
Tyrkiske rockgrupper skilte sig i 2000'erne ud ved at skabe sange,
der ligner vestlig musik.
Hvor skal du hen?
Der er endnu en, jeg må sige undskyld til.
Det er fem-seks måneder siden.
Du var her.
Du dansede med din bror.
Og jeg var i baren og så jer.
I var skønne sammen.
Så gik du op på scenen.
Hallo.
Hallo. Vi, øh...
Det her er min bror.
Kerem. Han er flot.
Vi er her for at fejre.
Før vi tog hertil, sagde han:
"Du er ikke dresset op, ingen makeup. Du ligner lort."
Men det er ikke vigtigt. Vi er her for at fejre.
Min bror kom ind på sit drømmeuniversitet,
og han tager til USA for at blive videnskabsmand!
Han vil redde verden.
Ja, ikke videnskabsmand, men forsker. Tilgiv min søster. Hun er lidt uvidende.
Og lidt fuld også.
- Kom nu, søster. - Og han er kæphøj og øretæveindbydende.
Jeg vil bare sige,
at jeg er stolt af dig, og jeg elsker dig meget højt.
Vi løb ind i hinanden, da I var ved at gå.
- Er du okay? - Ja ja.
- Jeg kan give jer et lift, hvis I vil. - Han har lige fået kørekort, han kører.
Tak, men jeg har ikke drukket. Det er fint. Jeg hedder Kerem.
- Firat. Tillykke med det. - Tak. Rart at møde dig.
Jeg hørte det dagen efter.
At der skete en ulykke den aften.
Måneder senere løb vi ind i hinanden igen.
Tilfældigheder.
Jeg havde brug for lys.
Og jeg fulgte det lys. Det var alt.
Sezen!
Lad mig være! Lad mig gå! Hvad vil du mig?
- Hvad vil du mig? - Sezen.
Jeg beder dig, lad mig være. Jeg beder dig.
- Sezen. - Lad mig være, sagde jeg!
Det var min skyld.
Det skete på grund af mig.
Du har ikke gjort noget galt. Hører du mig?
Han er væk på grund af mig! Det skulle have været mig!
Her.
Kerem ville altid have, at jeg skulle dresse op.
Hvad ville han tænke, hvis han så mig sådan her?
Her.
Sig til Can, han ikke må være ked af det, okay?
Du kan ikke få dem til at blive, selvom du siger, du elsker dem.
Kære gæster, det glæder os at invitere jer til en særlig event,
som vil blive afholdt i vores baghave kl. 21.00.
Der er ingen dresscode, men I har bare at komme.
Vores kære gæster, velkommen til tidstunnelen.
Og her er de to, der snart får chancen for at rejse i tiden.
Det er fantastisk!
Fantastisk!
Firat, hvad er det her?
Sæt jer ned, og
vores tidsrejse
starter nu.
Wow! Sezen, se! Se, det er mig!
Ja, du er rigtig sød.
Jeg er enig.
Se ham.
Her kommer det bedste.
Det der kan jeg huske!
Min mor tog det billede.
Min mor tog det.
Far.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker dig så højt,
søn.
Se!
Det er så godt.
Undskyld, jeg lånte noget af dig.
Jeg havde brug for det til tidsrejsen.
Er det bror Kerem?
Jeg ved det godt.
Bror Kerem, ligesom min mor,
er gået bort.
Men vær ikke ked af det, okay? Vi vil altid være der for dig.
- Nu hvor vi er i tidsmaskinen... - Ja?
Kan vi springe over i morgen?
Det ville være fedt.
Ja tak.
- Hvad er der i morgen? - Afslutningsbal.
- Måske burde jeg ikke tage med. - Jo.
- Nej. - Det burde du absolut.
- Absolut ikke. - Jo.
- Absolut ikke. - Jo, absolut.
Vær sød at tage med.
Bare sig ja. Ellers ender det her aldrig.
Du gør det.
- Jeg gør det ikke. - Jo, det gør du.
- Nej. - Jeg tror, du gør det.
- Nej. - Du er der allerede.
- Nej. - Du gør det.
- Jeg burde ikke tage med. - Det burde du.
- Nej. - Jo, absolut.
- Absolut ikke. - Jo, så absolut.
- Jeg gør det ikke. - Du gør det.
SEVDEM PRIVATSKOLE
AFSLUTNINGSBAL
Han har ret. Ingen morer sig.
Tid til at gå amok!
Hvem er den mand?
Det er Firat. Min far.
Tekster af: Else Katrine Nielsen