TRETZE ANYS ABANS
- Avui ho gravaré tot. - Molt bé, Zoe.
- Parla pel meu documental. - Espera.
M'alegro molt que sigueu a casa dels meus pares amb mi.
Deixa que et porti la maleta, que soc un cavaller.
De debò? Deixa que ho comprovi.
Què estàs fent?
Prou.
El teu germà.
- Si se n'assabenta el teu germà… - Escolta, Heitor.
Oblida't del meu germà, d'acord?
No soc propietat ni del Bernardo ni de ningú.
Soc una dona molt independent.
- Independent? - Faig el que vull, entesos?
- Bon dia! - Com esteu?
- Hola, papa. - Hola, amor meu.
Hola.
Somriu a la càmera.
M'encanta que hi hagi gent tan guapa a casa meva.
Vols?
La càmera, carajo!
Atractiu i mullat.
Obri la boca.
Empassa-te-la.
Va.
Vaig al jardí, però no vull que em segueixis.
Espera, vull parlar amb tu.
La Diana i en Bernardo, l'única parella que folla a la casa.
Vine aquí.
Tothom a la casa pensa que follem.
Vine aquí.
Dona'm la mà i sent-la.
Així.
Prou! No.
No!
Hòstia!
Mira'm! Mira!
Necessito un home que em desitgi.
Collons, Bernardo!
Bernardo.
Què ha passat?
Era fora i us he sentit.
Què passa? Pots parlar amb mi, home.
Ei! Espera, Bernardo.
De debò. Conta-m'ho.
- Puc parlar amb ella si vols. - No et fiquis en tot.
Conta'm-ho. Vull saber què passa, va.
M'agrades, Fernando.
Des de fa temps.
Mira,
això no pot passar ni passarà un altre cop.
Mai més.
D'acord?
- Bon dia.
Vas drogada, filla meva?
Has begut tota la nit?
- Deixa'm, mama. - Escolta.
- Estic escoltant. - Mira.
Necessitem la teva ajuda.
El teu pare ha perdut diners
i necessitem el pare del Bernardo com a soci en una cosa.
Bé, i per què és problema meu?
- Diana… - On és el pa?
Ha acceptat la nostra oferta,
però només ha demanat una cosa.
Que en Bernardo i tu us caseu.
De debò?
El carca intenta amagar que el seu fill és gai?
Què vols dir?
Marieta, gai.
Homosexual.
Al Bernardo no li agraden les dones.
Al Bernardo ni li agrado jo. Ho entens?
Diana.
Què, pare?
Escolta.
Ja teniu una relació falsa.
Et costa molt casar-te?
Que no vull, hòstia!
Mocosa malagraïda!
Què? Em pegaràs o què?
Et donem el millor i tu què fas?
No us he d'agrair res. No sou uns bons pares.
- Si us plau. - Ens has d'agrair molt.
Perquè et vam rescatar de la pobresa,
perquè li hem donat de tot a la nena de Déu sap qui.
- Vitória! - No ets filla nostra!
- Vitória, si us plau! - T'havien abandonat!
És hora que ho sàpigues. No siguis malagraïda.
- Ens ho deus tot, Diana. Tot! - Prou, Vitória!
Prou!
- Vitória, si us plau! - T'havien abandonat!
Hola.
Has passat tot el dia en l'habitació.
Estic preocupat.
Estàs bé?
Crec que estàs bevent massa.
- Això creus? - Sí.
Et fa por què pugui fer quan estic borratxa?
- I si et prens una dutxa? - Ets massa responsable.
- De debò. - Que pesat.
T'anirà bé.
- D'acord. - Vinga.
Ja vaig.
Diana, què fas?
- Em despullo per ficar-me a la dutxa. - Bé, però fes-ho al bany.
- Em pots fer oblidar? - Diana.
Necessito un home que em faci oblidar.
Prou.
M'he adonat de com em mires.
Sé que em desitges.
- Ara. - Diana.
Va més enllà d'això, t'estimo,
però no podem, som germans.
Fes veure que no.
Què collons passa aquí?
Quin fàstic feu!
- Helena, li ho vaig prometre. - Prou, Heitor.
M'és igual què pugui pensar el meu germà o qualsevol.
- Helena. - A la merda.
- Heitor, fill de puta! - Merda.
- Bernardo! - No li tornaràs a fer mal!
Perdó! Bernardo!
Et vaig demanar que t'allunyessis d'ella.
- Ho sé, però no sabia… - Malparit!
Per què l'has tocada?
- Per què ella? - Ves a la merda.
Et vaig demanar que ella no.
Merda, he de baixar.
En Bernardo és la nostra ruïna.
Contarà a tothom què ha vist i a més…
"A més" què?
Es podria inventar coses sobre mi. Hem de fer alguna cosa.
Diana, t'estimo.
Des de sempre, però ens pot arruïnar la vida.
No ho pots permetre.
No t'amoïnis, Fernando.
No ens arruïnarà la vida.
TRETZE ANYS DESPRÉS
Sé que eres amb l'Heitor.
Què passa, Miranda?
Perdó, Fernando, estic confosa.
Ja no sé qui és qui en aquesta història.
En el fons, tu ja ho saps.
De fet, ja has pres la decisió.
Sé què faré.
Inês, no soc aquí per protegir o acusar ningú.
Soc aquí perquè vull unir forces per descobrir la veritat.
Seu i conta-m'ho des del principi.
Va començar quan vaig conèixer en Fernando.
Deia que l'Heitor estava implicat en activitats criminals
i em va demanar ajuda per destapar-ho.
L'Heitor era client de la Cléo.
HEITOR, GERMÀ. HEM DE FER LES PAUS…
Rafael.
Tranquil.
Un dia s'adonarà de l'error que va cometre amb tu.
Sobretot de com ho va fer.
Saps moltes coses d'ell, molts secrets.
Tinc por que et pugui fer alguna cosa.
Mira.
Estic cansat de parlar.
Saps què vull saber?
- Quan dormirem junts. - De debò, Rafael?
Jo tota seriosa i tu més calent que un mico?
Jo també ho dic tot seriós! Au va!
Per cert, he revisat la meva agenda
i resulta que el millor moment per dormir junts
és aquesta nit.
Llavors, aquesta nit ja toca.
Carai.
Sí.
Vull justícia, Inês.
Miranda.
Vull justícia. Aquest home ha de pagar.
Inês, m'he assabentat que hi haurà una altra festa.
Diuen que serà en un magatzem a l'oest de la ciutat.
I qui és el propietari? L'Heitor Prado.
Hi aniré.
Hi vull anar.
Sé que estàs ansiosa, que vols respostes i justícia,
però no, Miranda.
- És massa perillós. - He d'anar.
Només jo puc reconèixer la gent de l'altra festa.
Em necessiteu.
- I això, mare? - T'encantarà.
Això és massa car.
És igual. Només m'importa si t'agrada.
Mare, m'agrada, m'agrada molt, però…
Però saps que no fa falta.
No m'has de compensar pel passat.
He comès massa errors, Ana.
He sigut una mare horrible.
Ara vull que la cosa canviï.
- Ets perfecta, mama. - Mira.
- Segur que no vols que vagi aquesta nit? - I tant.
Sé que estàs ocupada amb altres coses.
Gràcies, Glória.
Si us plau, no diguis ningú que en Vinícius és aquí.
D'acord, però serà millor que us comporteu bé.
Digui?
Carai, ara necessites ajuda, Lorenzo?
Tinc por.
Estic nerviosa, però no puc més.
Ei, jo et cuidaré de tu, d'acord?
Fes la maleta, fugirem junts aquesta nit. Tot sortirà bé, t'ho prometo.
- Endavant, reina. - Rafael, què estàs tramant?
Déu meu!
Què és això?
No volies un xampany romàntic?
Ja et pots treure la bena.
Avui ets la meva reina.
M'acostumava a preguntar
si havia triat ser part de la història o si m'havien triat,
però ja és igual.
És hora d'afrontar els obstacles.
La meva iaia deia:
"Si vols que una cosa surti bé, l'has de fer tu."
Miranda? Em sents?
Som en posició i ja hem mapat la zona sencera.
La festa és al magatzem principal.
Hi ha agents infiltrats a la festa.
Necessites una invitació especial per entrar-hi.
Has de descobrir com ficar-te al tren.
Un cop dins, estàs tota sola.
Ja soc aquí.
Sí, tens raó.
A poc a poc.
Va, a poc a poc.
Ajupiu-vos.
L'Heitor és aquí.
Vigila'l.
Miranda, em sents?
Es perd la comunicació.
Miranda?
Prepareu-la per la subhasta.
Roba, cabells, tot. Sortirà al proper lot.
Quinze mil.
Quinze mil pel cavaller del front. Algú dona més?
Vint mil al fons.
A l'una, a les dues…
Adjudicat al cavaller.
Senyors i senyores,
continuem amb la segona subhasta de la nit.
Recordin que l'oferta inicial és de 15.000.
Facin les seves ofertes.
Quinze mil pel cavaller del front.
- Vint mil. - Vint mil pel cavaller.
- Vint-i-cinc mil. - Vint-i-cinc mil.
- Trenta mil. - Trenta mil.
Trenta mil a la una…
Algú dona més?
Trenta mil. Qui dona més?
Adjudicat al cavaller per 30.000.
Deixeu pas lliure!
Heitor.
Ajuda!
Miranda!
Policia!
- Estigueu quiets! - Policia!
No es mou ningú! És una ordre!
Estigueu quiets.
Està bé. Truqueu a una ambulància.
Equip dos, entreu dins i rescateu la Miranda.
Miranda, estàs segura que estàs bé?
Sí.
Només estic cansada.
Tenim testimonis, moltes proves i són molt importants.
No sé com t'ho puc agrair.
És el mínim que podia fer.
D'acord.
Ja els tenia damunt per aquesta merda i ara segur que em detenen.
Va, tranquil.
La policia no té res sòlid contra tu.
La Luísa ha fugit i ha deixat aquesta nota.
Què vols dir?
Ha fugit amb el fill del porter.
- Hem d'anar a casa seva. - Ja ho fet. Res de res.
Després d'allò del pare, era amb la seva tia,
però tampoc hi ha ningú a la casa.
Què feu tots dos aquí?
Amor meu.
Papa, què t'ha passat?
No importa, ara només m'importes tu.
Per què has fugit?
No vull que em separin del Vinícius.
Si t'ha convençut de fer una cosa així,
no puc permetre que torni a ocórrer.
No ha passat res greu, Heitor.
Han vingut aquí perquè tenien por.
Ja està. Són…
Són dos nens espantats.
I els adults no els ajuden de debò,
així que et pots imaginar com se senten.
Va ser idea meva. Papa, jo volia fugir.
Espereu fora. Surto en un segon i ja marxem a casa.
Gràcies.
Heitor,
gràcies
per salvar-me ahir.
Què hi feies?
Què hi feies tu?
Estava intentant
cuidar de tu.
Encara que sé que puc ser jo qui necessiti anar amb compte amb tu.
31 DE DESEMBRE
Mai m'he sentit tan sola com aquesta nit de Cap d'Any.
Fa deu deies que m'he allunyat del Fernando,
l'Heitor i tot aquest embolic que he viscut els últims mesos.
No sé què passarà d'ara endavant.
Avui és 31 de desembre
i l'únic desig de Cap d'Any és no fer-me més mal.
Amiga meva, agafa el xampany i les bragues de la sort
que aquesta nit toca.
En Rafa i jo anirem a una festa. Vens amb nosaltres, no?
Paulo, vigila-la. Avui no pot sortir res malament.
Hola, Vitória.
Soc aquí per desitjar feliç Any Nou al meu fillastre preferit.
No et cau bé ser amable, Vitória.
Sempre ets molt maleducat.
Sembla que no et vaig criar jo.
Tingues una mica de respecte, mocós.
Demà és un dia molt important per a mi.
Avui es farà realitat una cosa que fa molt de temps que desitjo.
I ningú de vosaltres em pararà.
Què dius?
Marxo d'aquesta cort.
Aniré a Europa, que allà si em mereixen.
Estic cansada de viure aquí com a favor, no em mereixo aquest karma.
Va ser intel·ligent donant-nos els apartaments per controlar-nos.
Mira't a tu, el seu gosset.
Vas aparèixer del no-res,
vas entrar perquè la teva dona sentia pena,
però el que volies era llepar-li el cul al propietari.
Quan deixaràs de moure la cau per l'Heitor?
De perseguir allò que et va arrabassar?
La germana, la neboda,
la nòvia.
Només gaudeixes de les restes, dels ossos que et llança per pena.
Acopa el bec! No saps què dius!
- Sí. - Ho vaig fer per ella.
Sempre t'ha agradat més la Diana, oi?
Però vas cometre un error.
La Diana et va utilitzar.
Tothom t'utilitza i després et llença, fins i tot la hacker.
Acopa el bec, escurçó! Fot el camp!
- Fot el camp de la meva vida! - Carai!
- Estàs emprenyat? - Fora.
Ho estàs perquè saps que tinc raó.
Hola? Cléo?
Hem de parlar.
Endavant.
Tinc una sorpresa.
Què m'has de dir que sigui tan urgent?
Què hòsties, Fernando?
És hora que em tornis tot allò que m'has arrabassat.
Ho faré a tot preu, Heitor.
Què vols dir, Fernando?
Em quedaré la Luísa, els teus diners i l'empresa.
Em quedaré tot el que és teu!
M'entens?
Vas arruïnar la vida de la Diana!
- Tu! - Fernando.
No la vaig poder estimar. M'ho has furtat tot. Tot!
M'has anul·lat quan has pogut!
Digui?
Miranda, soc la Cléo.
L'Heitor ha sofert una tragèdia.
I és culpa teva.
Però això s'ha acabat.
La Miranda no.
La Miranda és meva!
GRAVACIÓ
Falten tres minuts per les dotze de la nit.
Déu meu, és culpa meva.
Prou, Fernando.
10 DE GENER
Lorenzo! Fill meu!
Obri la porta!
Obri la porta, fill meu!
- Merda! - Lorenzo!
Mare, no hauries de ser aquí. Et vaig dir que no vinguessis.
- Què? - Tinc un imprevist.
- Almenys parlem una mica. - Mare.
Lorenzo,
què fa la Miranda tota lligada aquí?
En què t'has ficat? Déu meu.
No t'ho puc explicar, has de marxar.
No marxaré.
- Per l'amor de Déu. - Mare, mira.
Agafa'l i guarda-te'l.
Vine amb mi.
Et quedaràs aquí. No marxis peti qui peti.
- Sí? - Sí.
- M'ho promets? - Sí.
Hola.
Tot bé?
Sí.
Deixa'l aquí.
Hola.
Vine.
Otto.
Un plaer.
Lorenzo.
Fill meu?
Lorenzo.
Quant de temps, veïna!
Subtítols: Jose Alcorisa Domínguez