‫- 13 שנים קודם לכן -‬
‫אני הולכת לצלם את זה.‬ ‫-קדימה, זואי.‬
‫תגידי משהו לסרט התיעודי שלי.‬ ‫-רגע.‬
‫אני כל כך שמחה שאתם כאן איתי‬ ‫בבית של ההורים שלי.‬
‫תני לי לעזור לך עם התיק. אני ג'נטלמן.‬
‫באמת? בוא נבדוק.‬
‫מה את עושה?‬
‫תפסיקי.‬
‫אח שלך.‬
‫אם אח שלך יגלה… הלנה.‬ ‫-תקשיב, הייטור.‬
‫תשכח מאח שלי, בסדר?‬
‫ברנרדו לא שולט בי. אף אחד לא שולט בי.‬
‫אני אישה חופשייה לגמרי.‬
‫אישה חופשייה?‬ ‫-אני עושה מה שאני רוצה. הבנת?‬
‫בוקר טוב!‬ ‫-מה שלומך?‬
‫שלום, אבא.‬ ‫-שלום, מתוקה.‬
‫היי.‬
‫חייכו למצלמה.‬
‫אני אוהבת שיש אנשים יפים בבית שלי.‬
‫רוצה שאכטה?‬
‫המצלמה, לעזאזל!‬
‫סקסית ורטובה.‬
‫תפתחי את הפה.‬
‫תבלעי.‬
‫קדימה.‬
‫אני הולך לגינה,‬ ‫אבל אני לא רוצה שאף אחד יעקוב אחריי.‬
‫רגע, אני רוצה לדבר איתך.‬
‫ג'יאנה וברנרדו,‬ ‫הזוג היחיד שעושה סקס בבית הזה.‬
‫בוא הנה.‬
‫כולם בבית הזה חושבים שאנחנו שוכבים.‬
‫בוא הנה.‬
‫תן לי את היד. תרגיש.‬
‫בדיוק.‬
‫תפסיקי! לא.‬
‫לא!‬
‫פאק!‬
‫תסתכל עליי. תסתכל!‬
‫אני צריכה גבר שחושק בי.‬
‫פאק, ברנרדו!‬
‫ברנרדו.‬
‫מה זה היה?‬
‫הייתי בחוץ ושמעתי אתכם.‬
‫מה קורה? אתה יכול לדבר איתי, אחי.‬
‫היי! חכה, ברנרדו.‬
‫ברצינות, דבר איתי.‬
‫אדבר עם ג'יאנה אם תרצה.‬ ‫-תתעסק בעניינים שלך, פרננדו.‬
‫דבר איתי. אני רוצה לדעת מה קורה. קדימה.‬
‫אני מחבב אותך, פרננדו.‬
‫תמיד חיבבתי אותך.‬
‫תקשיב.‬
‫זה לא יכול לקרות שוב וזה לא יקרה שוב.‬
‫בסדר.‬
‫סגור?‬
‫בוקר טוב.‬
‫-בוקר טוב.‬
‫את מסטולה, מתוקה?‬
‫שתית כל הלילה?‬
‫עזבי אותי, אימא.‬ ‫-תקשיבי.‬
‫אני מקשיבה.‬ ‫-תראי.‬
‫אנחנו זקוקים לעזרתך.‬
‫אבא שלך הפסיד הרבה כסף.‬
‫אנחנו צריכים שאבא של ברנרדו‬ ‫ייכנס כשותף בעסק.‬
‫בסדר. ואיך זאת הבעיה שלי?‬
‫ג'יאנה…‬ ‫-איפה הלחם שלי?‬
‫הוא קיבל את ההצעה שלנו,‬
‫אבל ביקש דבר אחד בתמורה.‬
‫שתתחתני עם ברנרדו.‬
‫ברצינות?‬
‫הזקן מנסה להסתיר את העובדה שהבן שלו גיי?‬
‫מה אמרת?‬
‫הומו! גיי!‬
‫הומוסקסואל.‬
‫ברנרדו לא אוהב נשים, אימא.‬
‫ברנרדו לא אוהב אותי. את מבינה?‬
‫ג'יאנה.‬
‫מה, אבא?‬
‫תקשיבי.‬
‫אתם כבר בזוגיות מזויפת.‬
‫למה שלא תתחתני איתו?‬
‫כי אני לא רוצה!‬
‫ילדה מפונקת וכפוית טובה!‬
‫מה תעשי? תרביצי לי?‬
‫אנחנו נותנים לך הכול, ומה את עושה?‬
‫איך אני כפוית טובה? אתם לא הורים טובים.‬
‫בבקשה.‬ ‫-כן, את כפוית טובה,‬
‫כי הצלנו אותך מעוני,‬
‫כי נתנו הכול לילדה‬ ‫שרק אלוהים יודע מי ההורים שלה.‬
‫ויטוריה!‬ ‫-את לא הבת שלנו!‬
‫ויטוריה, בבקשה!‬ ‫-ההורים שלך נטשו אותך.‬
‫הגיע הזמן שתדעי. אז אל תהיי כפוית טובה.‬
‫את חייבת לנו הכול. הכול!‬ ‫-מספיק, ויטוריה.‬
‫מספיק!‬
‫ויטוריה, בבקשה!‬ ‫-ההורים שלך נטשו אותך.‬
‫היי.‬
‫לא יצאת מהחדר כל היום.‬
‫אני דואג לך.‬
‫את בסדר?‬
‫אני חושב שאת שותה יותר מדי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה…‬
‫אתה מפחד שאשתכר ואעשה משהו טיפשי?‬
‫אולי תיכנסי למקלחת?‬ ‫-אתה אחראי מדי.‬
‫אני רציני.‬ ‫-זה מעצבן.‬
‫זה יעשה לך טוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-לכי.‬
‫אני הולכת.‬
‫ג'יאנה, מה את עושה?‬
‫מתפשטת כדי להתקלח.‬
‫בסדר, אבל תעשי את זה בשירותים.‬
‫תעזור לי לשכוח?‬ ‫-ג'יאנה.‬
‫אני צריכה גבר שיעזור לי לשכוח.‬
‫תפסיקי.‬
‫ראיתי איך אתה מסתכל עליי.‬
‫אני יודעת שאתה רוצה אותי. עכשיו.‬ ‫-ג'יאנה.‬
‫זו לא רק תשוקה. אני אוהב אותך.‬
‫אבל אנחנו לא יכולים. אנחנו אח ואחות.‬
‫תעמיד פנים שאנחנו לא.‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫שניכם מגעילים!‬
‫הלנה, הבטחתי לברנרדו.‬
‫מספיק, הייטור. מספיק.‬
‫לא אכפת לי מה אחי יחשוב.‬ ‫לא אכפת לי מה אף אחד יחשוב.‬
‫הלנה…‬ ‫-אני לא שמה זין.‬
‫הייטור, חתיכת בן זונה!‬ ‫-פאק.‬
‫ברנרדו!‬ ‫-לא תפגע באחותי שוב!‬
‫אני מצטער! ברנרדו!‬
‫אמרתי לך להתרחק מאחותי.‬
‫כן, אבל לא ידעתי…‬ ‫-מניאק!‬
‫למה נגעת באחותי?‬
‫למה דווקא היא?‬ ‫-לך תזדיין, ברנרדו.‬
‫אמרתי לך לא לגעת בה.‬
‫פאק, אני צריכה ללכת לשם.‬
‫ברנרדו יהרוס אותנו, ג'יאנה.‬
‫הוא יספר לכולם מה הוא ראה. חוץ מזה…‬
‫מה?‬
‫הוא יכול להמציא משהו עליי.‬
‫אנחנו חייבים לטפל בזה.‬
‫ג'יאנה, אני אוהב אותך.‬
‫תמיד אהבתי אותך.‬
‫אבל הוא יכול להרוס לנו את החיים.‬ ‫אל תיתני לזה לקרות.‬
‫אל תדאג, פרננדו.‬
‫הוא לא יהרוס לנו את החיים.‬
‫- המציצנית -‬
‫- 13 שנים לאחר מכן -‬
‫אני יודע שהיית עם הייטור.‬
‫מה קורה, מירנדה?‬
‫סליחה, פרננדו. אני מבולבלת.‬
‫אני לא יודעת למי להאמין בסיפור הזה.‬
‫בתוך תוכך את כבר יודעת.‬
‫ובכל זאת בחרת בו.‬
‫אני יודעת מה אעשה.‬
‫אינש, אני לא כאן כדי להגן על מישהו‬ ‫או כדי להאשים מישהו.‬
‫אני כאן כי הגיע הזמן שנשתף פעולה‬ ‫כדי לגלות את האמת.‬
‫שבי וספרי לי הכול. מההתחלה.‬
‫הכול התחיל כשפגשתי את פרננדו.‬
‫הוא אמר שהייטור מעורב בפעילות פלילית‬
‫וביקש שאעזור לו לחשוף אותו.‬
‫הייטור היה קליינט של קלאו.‬
‫- הייטור, אחי. אנחנו צריכים לפתור את זה… -‬
‫רפאל.‬
‫תירגע.‬
‫בסופו של דבר הוא יבין‬ ‫שהוא טעה כשסילק אותך מהחיים שלו.‬
‫בייחוד בצורה הזאת.‬
‫אתה יודע עליו יותר מדי.‬ ‫אתה יודע הרבה מהסודות שלו.‬
‫לא יודעת, אני מפחדת שהוא יעשה לך משהו.‬
‫תקשיבי,‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה יותר.‬
‫את יודעת מה אני רוצה לדעת?‬
‫אני רוצה לדעת מתי נשכב.‬ ‫-באמת, רפאל?‬
‫אני רצינית, ואתה חושב רק על סקס?‬
‫גם אני רציני! בחייך!‬
‫אגב, בדקתי את הלו"ז שלי,‬
‫ומתברר שהזמן המושלם לשכב‬
‫הוא הלילה.‬
‫אז הלילה זה קורה.‬
‫ואו.‬
‫כן.‬
‫אני רוצה צדק, אינש.‬
‫מירנדה…‬
‫אני רוצה צדק. צריך להעניש את האיש הזה.‬
‫אינש, בדיוק גיליתי‬ ‫שעומדים לערוך עוד מסיבת סקס.‬
‫המודיע שלי אמר לי‬ ‫שהמסיבה תהיה במחסן במערב העיר.‬
‫ונחשי מי בעל המחסן? הייטור פראדו.‬
‫אני אלך.‬
‫אני רוצה ללכת למסיבה הזאת.‬
‫אני יודעת שאת נסערת,‬ ‫אני יודעת שאת רוצה תשובות וצדק,‬
‫אבל לא, מירנדה.‬
‫זה מסוכן מדי.‬ ‫-אני צריכה ללכת.‬
‫רק אני יכולה לזהות‬ ‫אנשים שהיו במסיבה הקודמת.‬
‫אתם צריכים אותי.‬
‫מה זה, אימא?‬ ‫-את תאהבי את זה.‬
‫זה יקר מדי.‬
‫זה לא משנה. את אוהבת את זה?‬
‫אימא, אני ממש אוהבת את זה, אבל…‬
‫את לא חייבת לעשות את זה.‬
‫את לא צריכה לנסות לכפר על העבר.‬
‫עשיתי יותר מדי טעויות, אנה.‬
‫הייתי אימא נוראית.‬
‫ואני רוצה לשנות את זה.‬
‫את מושלמת, אימא.‬ ‫-הנה.‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה שאבוא הערב?‬
‫לחלוטין.‬
‫אני יודעת שאת עסוקה בדברים אחרים.‬
‫תודה, גלוריה.‬
‫בבקשה, אל תספרי לאף אחד‬ ‫שוויניסיוס כאן. בסדר?‬
‫בסדר, אבל כדאי מאוד שתתנהגו יפה.‬
‫הלו?‬
‫אז עכשיו אתה צריך עזרה, לורנזו?‬
‫אני מפחדת, בסדר?‬
‫אני לחוצה, אבל אני לא עומדת בזה יותר.‬
‫היי. אני אטפל בך, בסדר?‬
‫תארזי תיק, ונברח הלילה.‬
‫הכול יהיה בסדר, אני מבטיח.‬
‫תיכנסי, מותק.‬ ‫-רפאל! מה אתה זומם?‬
‫אלוהים!‬
‫מה זה?‬
‫לא רצית שמפניה רומנטית?‬
‫בסדר, תורידי את כיסוי העיניים.‬
‫הערב את המלכה שלי.‬
‫פעם שאלתי את עצמי אם בחרתי‬ ‫להיות חלק מהסיפור הזה או אם נבחרתי.‬
‫אבל זה כבר לא משנה.‬
‫הגיע הזמן להתמודד ישירות עם הבעיה.‬
‫סבתא שלי נהגה לומר,‬
‫"אם את רוצה לעשות משהו כמו שצריך,‬ ‫תעשי את זה בעצמך".‬
‫מירנדה? את שומעת אותי?‬
‫אנחנו בעמדה, וכבר מיפינו את האזור.‬
‫המסיבה נערכת במחסן הראשי.‬
‫יש שוטרים סמויים במסיבה.‬
‫אבל צריך הזמנה מיוחדת כדי להיכנס לרכבת.‬
‫את חייבת למצוא דרך להיכנס לשם.‬
‫ברגע שתיכנסי לרכבת, תהיי ברשות עצמך.‬
‫אני בפנים.‬
‫כן, ככה.‬
‫לאט.‬
‫קדימה. לאט.‬
‫תתכופפו.‬
‫הייטור כאן.‬
‫שימי עליו עין.‬
‫מירנדה, את שומעת אותי?‬
‫מירנדה, הקשר משובש.‬
‫מירנדה?‬
‫תכינו אותה למכירה הפומבית.‬
‫בגדים, שיער, הכול. היא תהיה הפריט הבא.‬
‫חמישה עשר אלף.‬
‫חמישה עשר אלף לאדון מקדימה. עוד מישהו?‬
‫עשרים אלף מאחור.‬
‫פעם ראשונה, פעם שנייה…‬
‫נמכר!‬ ‫-בראבו!‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫נעבור לפריט השני במכירה הפומבית שלנו הערב.‬
‫אני מזכיר לכם, הצעת הפתיחה היא 15,000.‬
‫תתחילו להציע.‬
‫חמישה עשר אלף לאדון מקדימה.‬
‫עשרים אלף.‬ ‫-עשרים אלף לאדון מקדימה.‬
‫עשרים וחמישה אלף.‬ ‫-עשרים וחמישה אלף.‬
‫שלושים אלף.‬ ‫-שלושים אלף.‬
‫שלושים אלף פעם ראשונה…‬
‫עוד מישהו?‬
‫שלושים אלף. יש עוד הצעות?‬
‫נמכר לאדון ב-30 אלף.‬
‫זוזו הצידה! זוזו!‬
‫הייטור.‬
‫הצילו!‬
‫מירנדה!‬
‫משטרה!‬
‫לא לזוז. החוצה!‬ ‫-משטרה!‬
‫קדימה. שאף אחד לא יזוז! זאת פקודה. קדימה!‬
‫לא לזוז.‬
‫הוא בסדר. תזעיק אמבולנס.‬
‫צוות שתיים, תפרצו פנימה ותחלצו את מירנדה.‬
‫מירנדה, את בטוחה שאת בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני פשוט עייפה.‬
‫השגנו עדים וראיות חשובות מאוד.‬ ‫אני לא יודעת איך להודות לך.‬
‫זה המינימום שיכולתי לעשות.‬
‫בסדר.‬
‫כבר חשדו בי בגלל כל החרא הזה.‬
‫עכשיו יעצרו אותי בוודאות.‬
‫תקשיב, תירגע. בסדר?‬
‫למשטרה אין שום ראיות ממשיות נגדך.‬
‫לואיזה ברחה. היא השאירה את הפתק הזה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא ברחה עם הילד ההוא, הבן של השוער.‬
‫נלך לבית שלו.‬ ‫-כבר הלכתי. אין שם אף אחד.‬
‫כשאביו נעצר, הוא עבר לגור עם הדודה שלו.‬
‫אבל אין אף אחד גם בבית שלה.‬
‫מה אתם עושים פה?‬
‫מתוקה.‬
‫אבא? מה קרה?‬
‫זה לא חשוב. רק את חשובה עכשיו.‬
‫למה ברחת, מתוקה?‬
‫אני לא רוצה להיות רחוקה מוויניסיוס.‬
‫מותק, תראי מה הוא שכנע אותך לעשות.‬
‫אני לא יכול לתת לזה לקרות שוב.‬
‫לא קרה שום דבר, הייטור.‬
‫הם באו הנה כי הם פחדו.‬
‫זה הכול. הם…‬
‫הם רק שני ילדים מבוהלים.‬
‫והמבוגרים לא ממש עוזרים,‬
‫אז תאר לעצמך איך הם מרגישים.‬
‫זה היה הרעיון שלי, אבא. רציתי לברוח.‬
‫חכי לי בחוץ.‬
‫תכף אבוא, ונחזור הביתה.‬
‫תודה.‬
‫הייטור,‬
‫תודה…‬
‫שהצלת אותי אתמול בלילה.‬
‫מה עשית שם?‬
‫מה אתה עשית שם?‬
‫אני רק מנסה…‬
‫לשמור עלייך.‬
‫למרות שאני יודע‬ ‫שאולי אני צריך להישמר מפנייך.‬
‫- 31 בדצמבר -‬
‫מעולם לא הרגשתי לבד‬ ‫כמו היום, בערב השנה החדשה.‬
‫לפני עשרה ימים עזבתי את פרננדו,‬
‫את הייטור ואת כל הבלגן שהם הכניסו לחיי.‬
‫אני לא יודעת מה העתיד צופן לי.‬
‫היום 31 בדצמבר,‬
‫והתוכנית היחידה שיש לי לשנה החדשה‬ ‫היא לא להיפגע שוב.‬
‫- ריטה -‬
‫אחותי, תביאי שמפניה ותחתונים לבנים,‬
‫כי הלילה אנחנו חוגגות!‬
‫רפא ואני הולכים למסיבה בשכונה.‬ ‫את באה איתנו, נכון?‬
‫פאולו, תשגיח עליה. אסור שמשהו ישתבש היום.‬
‫מה קורה, ויטוריה?‬
‫באתי לאחל שנה טובה לבן החורג האהוב עליי.‬
‫לא מתאים לך להיות נחמדה, ויטוריה.‬
‫אתה תמיד חצוף כל כך,‬
‫כמעט כאילו לא גידלתי אותך.‬
‫קצת כבוד, חוצפן.‬
‫מחר הוא יום חשוב מאוד עבורי.‬
‫משהו שרציתי במשך זמן רב יקרה הערב.‬
‫ואף אחד מכם לא יעצור אותי.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני עוזבת את החור הזה.‬
‫אני נוסעת לאירופה, למקום הראוי לי.‬
‫נמאס לי לגור בבניין של הייטור‬ ‫ולהיות חייבת לו. זאת קארמה רעה.‬
‫הוא היה חכם.‬
‫הוא נתן לנו את הדירות האלה כדי לשלוט בנו.‬
‫תראה אותך. היית כלב שוטה.‬
‫הגעת משום מקום…‬
‫נכנסת לכאן כי אשתך ריחמה עליך,‬
‫אבל מה שבאמת רצית‬ ‫היה ללקק את היד של הבעלים.‬
‫מתי תפסיק להשפיל את עצמך בשביל הייטור?‬
‫לרדוף אחרי כל מה שהוא לקח ממך?‬
‫האחות, האחיינית,‬
‫החברה…‬
‫אתה מקבל רק את השאריות,‬ ‫את העצמות שהוא זורק לך מתוך רחמים.‬
‫תשתקי! את לא יודעת על מה את מדברת.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫נשארתי בשביל אחותי.‬ ‫-תמיד העדפת את ג'יאנה, נכון?‬
‫אבל עשית טעות.‬
‫ג'יאנה ניצלה אותך.‬
‫כולם מנצלים אותך וזורקים אותך.‬
‫אפילו ההאקרית ההיא.‬
‫תשתקי, חתיכת נחש! תסתלקי מכאן!‬
‫צאי לי מהחיים, בת זונה!‬ ‫-ואו!‬
‫אתה כועס?‬ ‫-צאי מהבית שלי.‬
‫אתה כועס כי אתה יודע שאני צודקת.‬
‫הלו, קלאו?‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫תיכנס.‬
‫יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫למה היה דחוף לך כל כך לדבר איתי?‬
‫השתגעת, פרננדו?‬
‫הגיע הזמן שתחזיר את כל מה שגנבת ממני.‬
‫אני אעשה כל מה שצריך, הייטור.‬
‫על מה אתה מדבר, פרננדו?‬
‫אני אקח את לואיזה,‬ ‫את הכסף שלך ואת העסק שלך.‬
‫אני אקח ממך הכול!‬
‫אתה מבין?‬
‫הרסת את החיים של ג'יאנה!‬
‫הרסת אותם!‬ ‫-פרננדו.‬
‫מנעת ממנה לאהוב אותי.‬
‫גנבת הכול. הכול!‬
‫הרסת כל הזדמנות שהייתה לנו.‬
‫הלו?‬
‫מירנדה, זאת קלאו.‬
‫משהו רע מאוד קרה להייטור.‬
‫והכול באשמתך.‬
‫אבל זה לא יקרה שוב.‬
‫לא תיקח את מירנדה. מירנדה שלי!‬
‫- הקלטה -‬
‫השעה 23:57.‬
‫אלוהים, הכול באשמתי.‬
‫תפסיק, פרננדו.‬
‫- עשרה בינואר -‬
‫לורנזו! בן!‬
‫תפתח את הדלת!‬
‫תפתח את הדלת, בן!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-לורנזו!‬
‫אימא, את לא אמורה להיות כאן.‬ ‫אמרתי לך לא לבוא.‬
‫מה?‬ ‫-משהו צץ, אני עסוק.‬
‫לפחות תדבר איתי.‬ ‫-אימא.‬
‫לורנזו,‬
‫למה הבחורה הזאת קשורה כאן?‬
‫במה הסתבכת? אלוהים.‬ ‫-אימא, אין לי זמן להסביר. את חייבת ללכת.‬
‫אני לא הולכת.‬
‫בשם אלוהים.‬ ‫-אימא, תקשיבי.‬
‫קחי את זה. תשמרי על זה.‬
‫בואי איתי.‬
‫תקשיבי, תישארי כאן.‬ ‫אל תצאי, לא משנה מה יקרה.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫מבטיחה?‬ ‫-אני מבטיחה.‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫תשאיר את זה שם.‬
‫היי.‬
‫בואי.‬
‫אוטו.‬
‫שמחתי להכיר, אחי.‬
‫לורנזו.‬
‫בן?‬
‫לורנזו.‬
‫עבר הרבה זמן, שכנה.‬