Oko 1999. godine gotovo nepoznati talijanski istraživač
govorio je na međunarodnoj konferenciji
o dugovječnosti i izvijestio o iznimnoj koncentraciji stogodišnjaka.
To je bilo tako čudesno
da mu mnogi članovi znanstvene zajednice nisu vjerovali.
Taj je čovjek bio dr. Gianni Pes.
Tvrdio je da je na talijanskoj Sardiniji pronašao područje
s gotovo deset puta više stogodišnjaka nego što biste očekivali
u sličnoj populaciji u SAD-u.
Još je fascinantnije to što je imao kartu i svaki put kad bi otkrio lokaciju
s neobično velikom koncentracijom stogodišnjaka,
označio ju je plavom točkom.
Na jednom je području bilo toliko plavih točkica da je nastala plava mrlja
i odatle potječe naziv „plava zona”.
Dosad sam bio na Okinawi,
gdje sam tek počeo istraživati zašto ljudi ondje žive dugo
pa kad sam čuo za ovu plavu zonu, samo oko šest sela,
pomislio sam da može ponuditi nove tragove.
I znao sam da ću više saznati o tome
samo ako odem onamo i istražim.
SARDINIJA ITALIJA
TAJNE PLAVIH ZONA
SARDINIJA ITALIJA
Baunei je na dobrom položaju
na mjestu gdje ima tvrdih stijena,
iznad ravnice,
ispod planine i nasred obale.
Svatko tko prođe, staje zbog ljepote.
Izgleda prelijepo!
Svi koji prođu, žude za njim
zbog ljepote i pogleda.
DOB: 96 GODINA
Dugovječnost u plavoj zoni vidite uglavnom u planinskim područjima.
-Što primjećujete? -Točno.
Visina je bila naša prva hipoteza, zar ne?
To je bila radna hipoteza.
Otkrili smo da su sela iznad 700 metara.
-Metara, da. To je 2200 stopa. -Točno.
Ali visina nije nužno objašnjenje.
Dobro jutro.
Sad se pojavljujete? Već smo završile s kuhanjem!
Mala fešta!
Dobro jutro.
Što to pravite?
Gathule.
Jesu li slatke?
Ne, nisu slatke.
Krumpir i sir.
Bi li rekla da joj je zdravlje dobro, jako dobro ili izvrsno?
Njezin dojam.
Dobro je, nije izvrsno.
Ne može biti izvrsno.
DOB: 94 GODINE
Zašto misli da je toliko dugo poživjela i ostala zdrava?
Za mene, kao što sam već rekla, razlog su vjera i nada.
Dakle, to je to. Nije to moja zasluga.
Koliko često idete u crkvu?
Svaki dan.
Ako hodam polako, deset minuta.
To je nevjerojatno jer znam da je ispred njezine kuće
strma uzbrdica.
Kad sam bio dijete, ovdje su bila polja pšenice.
Sjećaš li se da je tu bila pošta?
-Da. -Gđa Lavinia je radila.
Da, sjećam se.
Dobra večer!
Zdravo!
Kamo idete? Izašli ste u šetnju?
Čini se da 99 % svih putovanja u plavoj zoni
vodi uzbrdo ili nizbrdo.
Postoje i druga sela nešto niže na planini,
no ondje nema mnogo dugovječnih ljudi.
Gianni je to proučavao.
Ispitao je oko tri stotine stogodišnjaka,
a onda je to povezao s nagibom njihovih sela
i vrlo jasno otkrio
da je jedna od najvećih naznaka dugovječnosti
strmina sela.
Zato nam je strmina vrlo važna. Ovdje vidite,
samo hodanjem
stvarate dodatnu potrošnju energije.
Mnoge kuće imaju dva, tri ili četiri kata.
Svaki dan morate hodati 30 stuba gore-dolje.
Tko bi rekao da je strmost sela povezana s dugovječnošću?
Nitko od njih nema velike bicepse i ne može odraditi triatlon. Hodaju.
Razmišljam o Okinawi i o gotovo svakodnevnom vrtlarenju
i dizanju i spuštanju te vidim nešto zajedničko.
Ni ne znaju to, ali vježbaju.
Cijeli se dan prirodno kreću.
Većina ljudi pola dana provede sjedeći.
Prelazimo iz auta za stolove do kauča,
a ta dugotrajna tjelesna neaktivnost
povećava rizik od dijabetesa i srčanih bolesti,
a to nam skraćuje život.
Ali na Sardiniji
pate od samo djelića tih bolesti
i zato žive dulje.
Ovo nam daje zanimljiv trag.
Ako želimo živjeti dulje, umjesto da plaćamo članarinu u teretani,
najprije preskočimo dizalo i hodajmo stubama.
SARDINIJA STRMINA
Dakle, plava zona na Sardiniji zapravo je područje Barbagije,
što dolazi od iste riječi kao „barbar”.
Prije otprilike 13 000 godina stanovništvo je koloniziralo cijeli otok.
A onda su došli Feničani
pa Rimljani,
a zatim Arapi i svaki sljedeći val ljudi
pokušao je podčiniti tu populaciju osnivača.
Naposljetku, ljudi su se preselili u gorje.
Ovdje ih uglavnom nisu dirali jer ih je pratio određeni glas.
Stranci su značili nevolje pa kad su stranci došli u gorje,
često bi naletjeli na oštar dio mača.
Tijekom 2000 godina taj način života rezultirao je nizom tradicija,
kodeksom ponašanja,
određenim vrednotama, određenom prehranom.
Ovo što sada vidimo nije drukčije
od onoga što bismo vidjeli prije tisuću godina.
Grije li?
Neće se lako brzo zagrijati.
Moraš malo pročačkati i ostaviti malo na miru.
Ne ide tebi to.
Gdje je sol?
A luk?
Ako vas zanima što Sardinijci jedu da dožive stotu,
najbolje je tražiti u kuhinjama starijih dama.
Generacijama kuhaju ista jela.
No najviše su me šokirali tjestenina i kruh.
Dolazim iz Amerike i pomislim:
„Ugljikohidrati su neprijatelji, ne?”
Kruh, tjestenine,
činjenica je da su to jednostavni ugljikohidrati.
Poenta je u tome kako pripremaju te jednostavne ugljikohidrate.
Kruh od kiselog tijesta. Kad pripremate kruh od kiselog tijesta,
postupak je znatno drukčiji od proizvodnje prosječnog bijelog kruha
jer je kruh od kiselog tijesta kvasac s bakterijom laktobacil,
što smanjuje glikemijsko opterećenje cijelog obroka.
To znači da taj kruh smanjuje apsorpciju šećera,
što može objasniti zašto ljudi imaju nižu stopu dijabetesa,
a time i veću dugovječnost.
Ali ovdje uglavnom vidite složene ugljikohidrate,
cjelovite žitarice, zelenje i grah.
Minestrone je stoljećima obilježje ove prehrane.
Što je minestrone? To je u osnovi grah, katkad tjestenina
i dostupno povrće,
što god raste u vrtu.
Svi sastojci imaju širok spektar vlakana,
što održava upalu pod kontrolom i jača imunosni sustav.
Je li u redu ako…
Pogledajte ovo.
To je nešto što jedu svaki dan i na to otpada većina kalorija,
ova prekrasna juha od povrća.
Baš kao Okinawa s ljubičastim batatima,
Sardinija jede hranu s mnogo ugljikohidrata.
Pa sam shvatio
da ugljikohidrati ipak nisu tako loši ako su dobro pripremljeni.
SARDINIJA DOBRI UGLJIKOHIDRATI
Koliko je stogodišnjaka na groblju?
Izbrojio sam gotovo 30 stogodišnjaka.
-Trideset stogodišnjaka? -Trideset, da.
Je li to 103?
Od 1880. do…
Točno.
-Sto i tri. -Da.
Stogodišnjaci, jedni na drugima.
A Gianni: „Ništa novo!”
Možete pronaći i grobnice s mužem i ženom, oboje su stogodišnjaci.
Nisam morao dugo boraviti na sardinijskom groblju da shvatim
da dugo žive.
No kad sam zagrebao ispod površine, primijetio sam nešto zanimljivo.
Statistički gledano, žene obično žive dulje od muškaraca.
U Americi na svakog stogodišnjaka
imamo pet stogodišnjakinja.
No na Sardiniji omjer je jedan naprama jedan.
To je najveća koncentracija muških stogodišnjaka na svijetu.
Imao sam dvije tete. Jedna je umrla sa 103 godine, a druga sa 102.
Koliko vi godina imate?
On je starac, hej!
Nisam još toliko star kako kaže.
Što se ovdje događa?
Zbog čega su ovdašnji muškarci posebni?
Nisu poljoprivrednici ni obrtnici.
Nisu vodili barove i restorane.
Čini se da su muškarci ovdje tradicionalno uvijek bili pastiri.
DOB: 93 GODINE
Prvo smo muzli životinje,
u ranu zoru.
Zid još nije bio ondje
pa smo posvuda morali pratiti životinje.
Kako ovčarstvo
može pridonijeti dugovječnosti ovdašnjih muškaraca?
Provode vrijeme sa svojim životinjama. Hodaju u brdima.
Drijemaju i do veselog sata obično se vrate u svoja sela
te dijele čašu vina s prijateljima.
Dakle, muškarci na Sardiniji rade,
ali čini se da nisu pod velikim stresom na poslu.
Stres je gumb koji mozak pritišće,
a djeluje poput zadana mehanizma za prilagodbu najgoroj situaciji.
Čim smo pod akutnim stresom, skoči nam glukoza u krvi.
Ajme.
Porastu i upalni markeri.
Znamo evolucijski razlog.
Ako bježite od životinje i imate otvorenu ranu,
upala vas štiti.
-Kad smo pod stresom? -Da.
To je nešto dobro.
Jest ako je kratkoročno.
Problem je u tome što kada dugo pritišćemo taj gumb,
učinci postaju negativni.
Stalni ili kronični stres
može uzrokovati bolesti srca i krvnih žila.
Nije da ovi pastiri nemaju nikakvog stresa.
Čini se da nemaju mnogo kroničnog stresa.
U globalnom istraživanju stresa po zemljama,
Amerikanci pokazuju suprotno.
Amerikanci premašuju globalni prosjek za 20 %.
Jedan od načina na koji je stres koristan
jest ako ga prevladamo aktivnim suočavanjem.
Danas, u našem urbanom svijetu,
putem društvenih mreža i vijesti
možemo pratiti probleme cijeloga svijeta.
To su problemi na koje ne možete utjecati.
Ali možete utjecati na to kako se ophodite prema kozi
da bi vam stado bilo zdravo.
I taj osjećaj aktivnog suočavanja,
gdje možete riješiti zadane probleme,
vrlo je važan čimbenik mentalnog zdravlja,
kognitivne dugovječnosti i otpornosti na stres.
U većem dijelu svijeta moramo napredovati marljivo radeći
iz dana u dan.
Na Sardiniji nije toliko važno što rade,
nego kako to rade.
SARDINIJA UPRAVLJANJE STRESOM
Evo još jednog traga. Obično, kad vidite puno starih ljudi,
vidite i mnogo domova za starije.
Ali ne i ovdje.
Zapravo, nisam vidio dom za starije u cijeloj ovoj plavoj zoni.
Ako ustanove za starenje ne pružaju skrb starijima,
tko im je pruža?
DOB: 101 GODINA
Nikad nisam voljela ići u školu radi pisanja.
Sad ti neće vratiti olovku.
Ta joj je zadnja.
Dakle, upravo ste proslavili 101. rođendan?
Kad sam imala 80 g.,
žena me pitala o mojoj mirovini.
Svi u mojoj obitelji preminuli su u osamdesetima
pa sam pitala: „Zašto da tražim mirovinu?”
I sad sam propustila 21 godinu isplata mirovine.
Ali si barem dobila godine.
Je li uvijek bila sama?
Jest.
Jesi li uvijek bila sama, teta Gio?
-Da. -Istina, uvijek je bila sama.
Ostala je sama.
Naizmjence se brinemo o njoj svaki dan.
Vodimo je u šetnju. Kuhamo za nju.
Čak i kad je bila mlađa, sve su je nećakinje zvale na ručak.
Nikad je nedjeljom nismo ostavljali samu,
unatoč tome što smo imali posla s djecom.
Uvijek smo je smatrali majkom i nikad nije bila sama.
Ona nema svoje djece, ali brinula se o nama.
Jednom se jako razboljela.
Smjestili smo je u bolnicu
i u bolnici
uvijek je bila okrenuta prema zidu
i ni s kim nije razgovarala.
Ništa nije govorila i znali smo da je gubimo.
Počeli smo se izmjenjivati u skupinama
i hranili smo je.
Podigli bismo joj glavu
jer nije mogla ustati.
Umrla bi da smo je tad napustili.
Jasno je da ljudi u plavim zonama drže ostarjele članove obitelji
blizu mjesta gdje mogu dobiti bolju skrb.
Jedan od najbržih načina da roditelju smanjite očekivan životni vijek
jest dom za starije.
U domu za starije izgube između dvije i šest godina,
ovisno o nizu okolnosti.
Jedna je studija procijenila da danas 50-godišnjak u Americi
ima najmanje 53 % izgleda
da uđe u starački dom tijekom života.
Ali na Sardiniji to ne biste vidjeli.
Morali su zajednicu učiniti temeljnom vrednotom, držeći se zajedno,
a temelj zajednice bila je obitelj.
Svi su kod kuće i ne samo da dobivaju bolju skrb,
nego drugi crpe njihovu mudrost.
To se najbolje odražava
u priči o napuštenom selu Gairo Vecchio.
Postoji jedna stara priča prema kojoj,
kad su stariji postali teret,
najstariji bi vas sin odveo na vrh litice i gurnuo s nje.
No jedan je sin to potajno odbio.
Skrio je svog 70-godišnjeg oca
i s vremenom je taj sin postao izrazito uspješan.
Kad su ga ljudi pitali o tajni njegova uspjeha,
otkrio je da je njegov otac još živ
i da je on postao uspješan jer je svu tu mudrost stekao od oca.
Pouka ove priče jest da je naša povezanost sa starijima
blago koje treba cijeniti,
a u konačnici upravo nam oni omogućuju da napredujemo u životu.
Uživate li ovdje ili vam je naporno?
Znate što?
Kada dođemo ovamo,
opuštamo se.
Možemo se opustiti
jer nam prenosi spokoj.
Mislim da nas briga o Giuliji opušta.
Kad sam počeo istraživati ovu plavu zonu,
naglasio sam kruh od kiselog tijesta i minestrone.
No sad smatram
da su mnogo važnija odrednica dugovječnosti ovdje
tradicija i društvene norme.
To veliko poštovanje prema obitelji.
SARDINIJA BRIGA O STARIJIMA
Sardinija i Okinawa izolirane su.
Nalaze se na udaljenim područjima
koja su tradicionalno zaštićena od korozivnih sila modernizacije.
Zato je sljedeći korak na mome putu toliko fascinantan.
Kad sam započeo potragu za plavim zonama,
morao sam znati postoji li žarište dugovječnosti u SAD-u.
Počeo sam u CDC-u, ali nisu imali mnogo o tome.
Došao sam do podataka o očekivanom životnom vijeku po okruzima,
no ni to nije pomoglo.
Tek kad sam dobio preporuku da pogledam studiju o zdravlju adventista,
vjerske skupine adventista sedmoga dana. Nikad nisam čuo za njih,
no Studija o zdravlju adventista pratila je 96 000 adventista
i nisu samo otkrili koliko dugo žive,
nego zbog pitanja o navikama i načinu života,
možete vidjeti koja su ponašanja povezana s duljim životom.
Najveći je šok otkriven u zajednici adventista,
gdje sljedbenici prkose izgledima dugovječnosti.
Nije to egzotična lokacija na drugoj strani svijeta.
Ovo je plava zona u američkom predgrađu.
Sjećam se kad sam se prvi put vozio prema Lomi Lindi.
Doletio sam u zračnu luku Los Angelesa,
unajmio auto,
dva sata vozio autocestom 10, autocestom San Bernardino,
sa šest prometnih trakova.
I onda odem na izlaz Lome Linde
i najprije sam ugledao Del Taco
i pitao se: „Ovo je plava zona?”
SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE
Teško je povjerovati, ali prema studiji
ovi adventisti žive dulje od ostalih Kalifornijaca,
muškarci 7,3 godine dulje, a žene 4,4 godine dulje.
Ova tipična američka zajednica nije izolirana.
Kako Loma Linda postiže iste rezultate kao i druge plave zone?
Krećemo. Gore, dolje.
Gurni, povuci.
Gore, dolje.
Izdah kada dižete.
Na laktu.
U SAD-u trošimo milijarde na članstva u teretani koja se uglavnom ne koriste.
Imamo dobre namjere.
No čini se da ne možemo održavati vježbanje dovoljno dugo
da bismo nešto promijenili.
No adventisti Lome Linde nekako
ustraju u svojim svakodnevnim tjelovježbama i ostalim ponašanjima.
Super spašena lopta!
Dobro. Dva-pet-jedan.
Prema legendi vi ste donijeli pickleball ovamo.
Pa… igram od 2016. godine.
Kuma pickleballa u Lomi Lindi.
Gledam i pretpostavljam da je ovako svaki petak.
Znam da je tu 82-godišnjak. Ranije je bio i 87-godišnjak.
Da.
Vi imate 84 godine. Koliko sati u komadu odigrate?
-Tri sata. -Tri!
Da.
Liječnica ste.
Mislite li da je pickleball tajna dugovječnosti?
Rekla bih da djelomice jest.
-Djelomice? -Ali pomaže i vaša svakodnevica.
To je najvažnije.
Dugovječnost je vježba i zajedništvo.
Ako ste depresivni, nećete dugo živjeti.
Dakle, ovo je zajednica. Vičete ondje. Sretni ste.
Zovemo jedni druge kao srednjoškolci.
-Da. -„Dođi igrati s nama.”
Ti ljudi, čak i kada dođu prvi put,
sprijatelje se.
Kad znate da vas netko treba i želi
da budete u njihovu životu,
to vam daje dugovječnost.
Nešto za što živite. Morate…
Ako nikoga nije briga za vas, koga briga hoću li sutra živjeti ili neću, znate?
Netko vas mora trebati.
Možete smanjiti izglede da umrete za gotovo trećinu
ako ste aktivni, ali većina Amerikanaca nije aktivna.
Ovdje u Lomi Lindi čini se da nešto funkcionira.
Moguća tajna
nije uspostavljanje discipline ili osviještenost.
Nego izgradnja zajednice oko aktivnosti.
Adventi su konzervativni metodisti
koji se razlikuju od drugih kršćana po tome što evangeliziraju zdravljem.
Prije 120 godina ovdje su bili samo nasadi naranča
i prvi su adventisti izgradili dvije zgrade:
crkvu i bolnicu.
I obje su se ustanove u idućim stoljećima znatno razvile.
Sveučilište Loma Linda ima jednu od najboljih bolnica u Americi,
a Adventistička se crkva proširila diljem svijeta.
Dakle, Loma Linda nije udaljena zemljopisno,
ali kao što sam počeo shvaćati, malo su kulturološki udaljeni.
Uistinu se drže zajedno oko te doktrine zdravlja
i nije to toliko opipljivo okružje
koliko vjersko i društveno okružje.
Adventisti imaju stupove ponašanja
za koja vjeruju da vode k pobožnosti. Jedan je tjelesna aktivnost,
to jasno vidimo. Drugi je volontiranje.
Što se ovdje događa?
Ovo je hrpica.
-Ovo je dobra hrpica. -Živčano središte.
Točno.
Ovdje adrenalin počinje rasti ujutro.
Znate već: „Gospodine, pomozi nam da budemo Tvoja stopala.”
Osjećate li sada neke koristi? Ovdje, zbog ovog posla?
Izaziva mi neizmjernu radost
i svi svaki dan donosimo odluke.
Želimo li biti uspavani
ili želimo biti produktivni?
Voditi produktivan život i služiti čovječanstvu u svim aspektima.
Ne bavim se samo književnošću.
Hranimo ljude. Komuniciramo. Idemo u posjet bolesnima.
Toliko toga možemo darovati!
Volontiranje, kontraintuitivan put do zdravlja,
ali znamo da ljudi koji volontiraju imaju bolje pamćenje
i bolje društvene veze.
Čak prijavljuju više razine sreće.
To uvijek uključuje tjelesnu aktivnost,
nekakav osjećaj smisla
jer se usredotočujete na nekog drugog, a ne samo na sebe.
To je jedan od tih suptilno moćnih zanemarenih čimbenika
kad je riječ o formuli dugovječnosti.
Ali ovdje postoji jedan stup koji se uzdiže iznad ostalih,
a to je naglasak koji adventisti stavljaju na prehranu.
Ellen White jedna je od utemeljiteljica i voditeljica Crkve.
Sredinom 19. stoljeća
ona tvrdi da je imala viziju
o važnosti dobrog načina života,
ne samo zbog dobrog zdravlja ovdje, nego i zbog bistra uma
i bolje povezanosti s božanskim.
Predložila je prehranu bez mesa, nešto poput vegetarijanske prehrane.
Nije bilo samo „izbacite meso iz prehrane”.
Poenta je bila da uravnotežena prehrana
mora sadržavati voće,
mahunarke,
žitarice,
povrće
i orašaste plodove.
Koji je vaš recept za vitalnost u dobi od 84 godine?
Prehrana.
-Prehrana? -Prehrana je najvažnija.
Zato što vam daje energiju.
Hrani vam mozak.
Jeste li vegetarijanka?
Isprva nisam bila. Jako smo voljeli ribu.
Voljeli smo i meso.
Kolesterol mi je rastao i nisam htjela uzimati lijekove.
Polako smo prešli na vegetarijanstvo.
Što ste primijetili?
Imate veću izdržljivost.
Krvni nalazi i razina kolesterola bolji su
i zato vjerujem u takav način prehrane.
TRŽNICA
Procjene govore
da su oko 35 % adventista vegani ili vegetarijanci.
U istraživanju sam otkrio da adventisti uglavnom jedu voće i povrće,
a samo oko 5 % kalorija
otpada na meso, perad i ribu.
Kod prosječnog Amerikanca to je barem trostruko više.
U Lomi Lindi
biljna prehrana do te je mjere temelj vjere
da su 1905. osnovali tvrtku za vegetarijansku prehranu.
Čak i danas, kad uđem u trgovinu u Lomi Lindi,
pretežno vidim biljne namirnice.
Burad orašastih plodova i sjemenki,
golem odjel s voćem i povrćem.
A tu je i odjel umjetnog mesa,
ali to je drukčije iskustvo od obične trgovine.
Mislim da su kroz povijest
meso povezivali s boljim zdravljem.
Meso je samo po sebi rizik za neke bolesti.
Pretilost, kardiovaskularne bolesti,
neki karcinomi, dijabetes.
Osim toga, u proteklih 20 godina
istraživanje je pokazalo da u biljnoj hrani postoje sastojci
koji ne postoje u životinjskoj hrani,
a koji su potrebni za dobro zdravlje i dugovječnost.
Otkrili smo da voće često smanjuje rizik od raka pluća.
Znamo da oni koji redovito jedu šaku orašastih plodova
žive tri godine dulje.
Bože!
Smanjuju rizik od srčanih bolesti.
Jedenje graha često smanjuje rizik od raka debelog crijeva.
Dakle, nije korisna samo odsutnost mesa.
Nego redovita prisutnost
cjelovitih žitarica, mahunarki,
voća, povrća i orašastih plodova u prehrani.
Često nam šalju negativnu poruku o hrani,
ali njihova istraživanja otkrivaju
da nije poenta samo izbjegavanje životinjskih proizvoda,
nego kada dodate voće, povrće, orašaste plodove i grah,
to vam pomaže s mršavljenjem, poboljšava imunosne funkcije.
-'Jutro. -Bok. Kako ste?
Dobro.
Poenta je da oni svoje poruke o hrani
prikazuju pozitivno,
umjesto da vas opominju: „Ne smiješ to.”
Znamo da adventisti koji jedu bilje žive najdulje
i teže oko 9 kg manje od ljudi koji jedu meso.
Adventistička studija daje nam jasan akcijski plan.
Konzumirajte biljnu prehranu.
A ona je dostupna svima.
BILJNA PREHRANA
-Ovuda. -Dobro.
Pokazat ću vam gdje smo sve bili.
-Jesu li vaši preci iz Kine? -Jesu.
Shvatio sam? Odakle točno?
Canton.
Dakle, s juga?
Da.
Kad pogledate ove fotografije, koja vam najviše znači?
Moja kći.
Zašto vam je fotografija kćeri najvažnija?
Jer samo nju imam.
Rekli ste mi da ste već poživjeli 30 godina dulje od oca.
Tako je.
Vi ste adventist, a vaš otac nije bio?
Nije imao pojma o zdravlju.
Pio je, pušio.
Da idem očevim stopama, mislim na životni stil i ostalo,
ne bi me bilo.
Želim ispitati jednu teoriju.
Znate, Amerikanci su opsjednuti brzim rješenjima za zdravlje.
Dijete, dodaci prehrani.
Ali moje je opažanje
da dugo morate postupati ispravno
i izbjegavati pogreške,
a ne govorim samo o nekoliko mjeseci, nego o godinama, desetljećima ili životu.
Kad pogledate adventiste i subotnji šabat,
svaki tjedan samo učvršćujete te navike.
Možete li nam ukratko opisati
razdoblje od petka navečer, kad započnete šabat, do subote?
Kako to funkcionira? Što radite?
Ne kupujemo. Ne bavimo se sportom, primjerice.
-Što radite petkom navečer? -Ja idem na zbor.
Američki je život pun stresa.
Stalna briga, žurba.
Skačemo s jednoga na drugo. Raspored nam je krcat.
Adventisti imaju 24 sata utočišta
između zalaska sunca u petak i zalaska sunca u subotu,
kad se isključe.
Kao adventistički propovjednik
recite mi zašto adventistički šabat
pomaže ljudima da dulje žive?
Sedmoga se dana Bog odmarao.
Slušajući upute koje je ondje dao,
mogu se odmoriti u Njemu.
A taj odmor ne znači da samo ležim i spavam.
Više je to pravi odmor, zadovoljstvo,
a to itekako mnogo znači.
Brinete li se zbog nečega ili ste općenito spokojni?
Rekao bih da sam općenito spokojan.
Briga vam uopće ne koristi.
Oduzima vam snagu.
Vaše emocionalno zdravlje nije dobro kad se brinete o koječemu.
Znate: „Što da jedem? Što da pijem? Što da odjenem?”
Drugi tako žive.
Vidim jasan trend u promatranju tih plavih zona: vjeru.
Adventisti su očito vrlo religiozni i vrlo predani.
Na Sardiniji smo vidjeli stroge katolike,
a na Okinawi
vidimo štovanje predaka.
I što traži kad se moli precima?
Molim Te, zaštiti nas. Tražim zaštitu.
Molim Te, čuvaj nas.
Za to se molim.
Da budemo zdravi.
Za svoje unuke.
Da budu sigurni.
Analiza pokazuje da ljudi koji pohađaju duhovne službe više od jednom tjedno
mogu dobiti dodatnih sedam godina životnog vijeka.
Nije važno o kojoj je vjeri riječ.
Važno je da ste dio vjerske zajednice i da ste uključeni.
To nam je svima dostupno.
VJERA
Oče naš i Bože naš, sjediš visoko, gledaš dolje.
Gledaš svoje stvaranje,
svoje sinove i kćeri.
Zahvaljujemo Ti na ovome druženju,
mladi i manje mladi.
I zahvaljujemo Ti na službi koju svaki dan pružamo
i koju smo pružali.
Hvala.
Mislim da ove adventiste to potiče da se pridržavaju načela.
Podsjeća vas da se društveno povezujete.
Podsjeća vas na to koja je vaša svrha.
Da jedete cjelovitu hranu biljnog porijekla
jer je problem većine zdravstvenih zahvata
taj što ne traju dugo.
No znamo i da je zdravstveno ponašanje zarazno.
Ako su vam tri najbolja prijatelja pretila,
veći su izgledi da ćete i sami imati višak kilograma.
Elementi pušenja, pa čak i samoće, mogu biti zarazni.
Najkorisnija od ovih pouka jest ta da se uključite u pravo pleme.
Kad se okružite ljudima koji rekreacijom smatraju
vrtlarstvo ili hodanje,
to ima mjerljiv utjecaj na vaše navike.
I nije loše imati
vegetarijanca ili vegana u vašoj društvenoj mreži
jer će vas naučiti jesti biljnu hranu.
Ne znam hoće li vas to odvesti u raj.
Ali znam da pomaže u održavanju ustrajnosti
kad je riječ o zdravim navikama, zdravom ponašanju,
i u tome je moć.
Pronašli smo sjajne primjere dugovječnosti na Sardiniji,
na Okinawi i u Lomi Lindi.
Na svakom smo mjestu naučili nešto novo.
Ali htio sam pronaći još žarišta dugovječnosti.
Čuo sam za jedno mjesto na obali Turske,
iako zapravo u Grčkoj.
Ne čudi što ljudi ovdje dugo žive.
No u Grčkoj ima 227 naseljenih otoka
i samo jedan od njih uvelike nadmašuje ostale
kad je posrijedi dugovječnost.
Dakle, što se ondje događa?
Ova serija želi zabaviti i informirati,
a ne davati liječničke savjete.
Uvijek se posavjetujte s liječnikom kad je riječ o vašem zdravlju
ili prije promjene prehrane, tjelovježbe ili načina života.
Prijevod titlova: Željko Radić