Nech mě být.
Nech mě být!
Lockwoode?
- Někdo je tady! - Lockwoode!
Tady je.
- Lockwoode! - Jsme z ÚPVK.
- Je tu někdo s vámi? - Lockwoode!
ŘADA NEVYSVĚTLITELNÝCH ÚMRTÍ
DUCHOVÉ KRÁČÍ MEZI NÁMI
SMRTÍCÍ DOTEK DUCHA
ÚMRTÍ
ZAVEDEN ZÁKAZ VYCHÁZENÍ
HOSPODÁŘSKÝ ŠOK
NEJLEPŠÍ OBRANA: ŽELEZO, STŘÍBRO A SŮL
TECHNOLOGICKÉ AKCIE
PODLE KNIH JONATHANA STROUDA
NADANÁ MLÁDEŽ CÍTÍ DUCHY
ÚMRTÍ
PADESÁT LET PO „PROBLÉMU“
LOCKWOOD A SPOL.
Slečno Lockwoodová?
Tak se jmenuje naše agentura. Já jsem Lucy Carlyleová.
- Promiňte, někdo to spletl. - Lockwood je můj parťák.
No, spíš zaměstnavatel. Nebo kolega.
- Je tady? - Ne. Volali jsme vaší matce.
Neřekli jste jí, kde jsem, že ne?
Neptala se. Zněla dost zaneprázdněně.
Zavolám doktora. Odpočívejte, dokud vás nepřijde zkontrolovat.
Slečno Carlyleová?
Lucy Carlyleová?
Panebože.
Pan Lockwood?
Ano. Zdravím. S kým mám tu če…
Jsem Inspektor Barnes.
Z Úřadu pro paranormální výzkum a kontrolu.
A už mě unavuje setkávat se s agenty, co zapalují domy, ohrožují ostatní
a porušují zákon tolika způsoby, že ho snad ani neznají.
Pokud dovolíte, hned vám to celé vysvětlím.
Možná to nevíte,
ale dostali jsme o celé situaci naprosto zavádějící informace.
Pak jsme byli agresivně napadeni…
To nemyslíte vážně.
Do dvou týdnů paní Hopeové zaplatíte odškodné 60 000 liber,
nebo jste skončili.
Na to by se přece mělo vztahovat pojištění ÚPVK.
Použili jste hořčíkovou světlici v domě a neměli jste železné řetězy.
Vaše pojistka je neplatná.
Prošel jsem si vaši složku. Prý nemáte žádný dohled.
Nějaký si sežeňte, než někdo umře.
Nikdo neumřel. A pod mým vedením ani neumře.
To já to tu vedu.
Zaplaťte, nebo končíte.
Kde je Lockwood?
To je teda nadšení.
Co třeba: „To jsem rád, že jsi v pořádku,“ nebo „Ještěže jsi naživu!“?
Jsem rád, že jsi v pořádku a naživu.
- To jsi jenom zopakoval! - Kde je Lockwood, Lucy?
Jak to mám sakra vědět? Prostě si zmizel.
Proč jsi byla v nemocnici?
Dej mi chvilku, Georgi.
Pokud to myslíš přeneseně, upřesni mi, jak dlouho.
Jestli víc než minutu, půjdu se zatím nějak zaba…
Za posledních 12 hodin mě málem zabil Typ 2.
Dvakrát.
Vyskočila jsem z hořícího domu, spadla z výšky šesti metrů do křoví
a pak mi trubičkou vysáli plíce. Tak mi laskavě dej chvilku!
- Měli jste na mě počkat. - Měl jsi zpoždění.
Dělal jsem svoji práci, abychom věděli, co čekat.
Očividně tam nebyl jen duch nějakého staří…
To je ona.
Jak přesně ten dům začal hořet?
Byla tak mladá.
- Podpálili jste ho? - Tahle žena.
- Kdo to je? - Vůbec mě neposloucháš!
Georgi. Ten duch, co nás včera napadl, byla tahle žena.
Měla jsem pocit, že chce, abychom jí pomohli. Řekni mi, co je zač.
V 80. letech to byla vycházející hollywoodská hvězda,
ale pak zmizela.
Našli jsme ji zazděnou v komíně. Někdo ji zavraždil.
Kdybyste se o to před odchodem víc zajímali…
Lockwood chtěl vyrazit. Co jsem mu měla říct?
Měla jsi mu říct „ne“, Lucy. Musíš ho brzdit, nebo to nedopadne dobře.
Jsem rád, že spolu vycházíte.
Jste úplně zapálení.
Kde jsi byl? Proč jste na mě nepočkali?
George ví, kdo byl ten duch.
Nemůže to všechno počkat?
Potřebuju se vyspat. Pořešíme to u snídaně, jo?
Kdybys uvařil ghormeh sabzi s hromadou rýže,
byl bych ti moc vděčný.
Zajímavé šaty, Lucy.
Netipoval bych, že máš ráda jednorožce a duhy.
Nech mě být.
Nech mě být!
Lucy?
Lucy!
Co to děláš?
Máme tu zámek a ostatní občas potřebujou na záchod.
Jsi na hlavu?
Tohle není normální.
Ahoj, Norrie.
Neuhodneš, kde teď jsem.
Dodržela jsem náš slib.
Jsem v Londýně.
U Fittesové a Rotwella o mě nestáli, tak jsem skončila…
Vlastně ani nevím kde.
V malé agentuře vedené dvěma kluky.
S namyšleným zbohatlíkem
a jeho divným nespolečenským kámošem.
Včera jsme při boji s Typem 2 podpálili dům.
Její duch…
mi tě hodně připomínal.
Když jsem se s ní spojila, bylo to…
Já nevím. Něco takového jsem ještě nikdy necítila.
Jako by…
byla v mojí hlavě. Jako by mě potřebovala, víš?
Jako by chtěla, ať jí pomůžu.
Jako jsem měla pomoct tobě.
Možná z toho začínám bláznit.
Kéž bys tu byla se mnou, Norrie.
Chybíš mi.
Moc mi chybíš.
Díky. Vypadá to skvěle.
Nevypadá. Vypadá to, jako bych to vařil v sopce.
Tak už vím, co se stalo.
- Stejně jako zbytek Londýna. - „Neposlušní“ zní náhodou hustě.
„Způsobili požár“ už moc ne.
Paráda. Napsali, že se jmenuju Andrew Lockwood.
To není náš největší problém. Spousta klientů nám odřekla zakázky.
- A ÚPVK bude zuřit. - Neboj, nějak to vyřeším.
A nejde jenom o to.
Lucy je nějaká divná.
- Všichni jsme trochu vynervovaní. - Koupala se v oblečení.
Holky mají divné koupací návyky.
- Radši jim do nich nemluv. - To není vtipný.
Co jsi ji najal, všechno jde z kopce. Třeba je vyšinutá.
- Není. - To zrovna ty posoudíš těžko.
- Musíš se obklopit normálníma lidma. - Ty myslíš, že jsi normální?
Kdybys byl, zůstal bys u Fittesové a nepřátelil se se mnou.
Každý jenom předstírá, že má všechno pod kontrolou.
ÚPVK i velké agentury. Ale je to jenom přetvářka.
Svět se zbláznil a tím, že budeš normální, nic nevyřešíš.
To my dobře víme. Tím se lišíme od konkurence.
Ty se občas moc pohroužíš do výzkumu,
ale najdeš díky tomu to, co ostatní minou.
Lucy je zase trochu podivínka, ale je jedna z nás.
To vím jistě.
Podpálila dům a začíná bláznit. Musíš ji vyhodit, Lockwoode.
Přes noc si to nechám projít hlavou.
PANÍ WHITEOVÁ, PUSŤTE TO PROSÍM NORRIE.
A VYŘIĎTE JÍ, ŽE JI MÁM MOC RÁDA. LUCY
Když mi ublížíš,
nebudu ti moct pomoct.
Nech mě být.
Lockwoode, vzbuď se!
Je tady.
- Kdo? - Annabel Wardová. Duch ze Sheen Road.
No tak, kde máš výstroj?
Dole. Popadni ty boty.
Boty?
To mě ani nemůžeš přijít štvát zblízka?
- Máme tu ducha Annabel Wardové. - To není možné.
Proč bych lhala? Zrovna byla u mě v pokoji.
Dejte mi 20 vteřin. To nemyslím přeneseně.
Tolik věcí, ale kalhoty si nevezme.
Kalhoty jsou pro žabaře.
Nic necítím.
- A já nic nevidím. - Byla tu.
Přísahám.
Vzbudila ses a ona se nad tebou vznášela?
Jo.
Není možné, že by tu byla.
Její zdroj jsme zapečetili.
Zabalili jsme ji do stříbrné sítě.
Jak se sem vůbec dostala? U nás svůj zdroj přece nenajde.
Nebo najde?
Je zpátky.
Pohrává si s náma.
Georgi.
Nehýbej se.
Řekněte mi, že je to vosa.
Ani se nehni.
Nebo víš co? Utíkej!
Takže žádná vosa.
Jestli tušíš, co by mohl být její zdroj, je načase nám to říct.
Začínám si myslet, že…
Mám určité podezření.
Času dost, nespěchej.
Kde je její zdroj?
Měla jsem v ruce její prsten a pak jsem s ním usnula.
- A teď všichni umřeme. - Je v posteli?
Jo. Teda asi. Nevím. Možná.
Musíme ho neutralizovat.
A do prdele.
Dej mi ten meč.
Tady je.
Držte se za mnou a nepouštějte řetěz.
Pozor!
Máme ji!
Hoď po ní všechno, co máš, Georgi!
Nevěděla jsem, že je to zdroj.
Nechala jsem si ho, protože skrz něj cítím její pocity.
Její touhy.
Těžko se to vysvětluje.
- Psychické spojení. - Přesně!
Nemůžu uvěřit, že jsi z místa činu ukradla zdroj.
ÚPVK si nás podá.
Promiň, ale nejsem tady jediná, kdo krade zdroje.
Co ta tvoje směšná lebka, na které experimentuješ?
Annabel byla 40 let uvězněná ve zdi
a ÚPVK se na ni úplně vybodl.
Musíme jí pomoct.
A co přesně čeká, že po tolika letech zmůžeš?
Že tu vraždu vyřeším a dosáhnu spravedlnosti.
Je mrtvá, Lucy.
Duchovi už nepomůžeme. Musíme zničit zdroj a zapomenout na to.
No tak, Georgi. Zastaň se mě.
Vždyť rád experimentuješ. Nechceš prozkoumat tenhle nový fenomén?
Hezký pokus, ale na psychickém spojení není nic věděckého.
Jenom jsi ji slyšela křičet a bylo ti jí líto.
Tak to dokaž.
Než ten prsten zničíte, nechte mě se s ní znovu spojit.
Uvidíme, co ještě ucítím. Dokážu vám, že je to skutečné.
Ani náhodou. Je to moc nebezpečné.
Je fakt, že už svítá. Její duch teď bude slabší.
Ne. Vyvázli jsme jen taktak. Už dvakrát.
Protože jste na ni nebyli připravení. Teď na to půjdeme správně.
Prostě to musím udělat.
Co jsi to říkal o normálních lidech?
Kdyby si něco dovolila, jsme u tebe, ano?
Dobře.
Buď opatrná.
Neboj se, Annabel.
Neublížíme ti.
Hraje tam nějaká písnička.
Zatanči si se mnou.
Nemám náladu.
Dobře se baví.
No tak, je to naše píseň.
Je to jejich písnička.
Čí? Annabel a…
Je hrozně šťastná.
Miluje ho.
Budu se na tebe dívat.
Jak chceš.
Tančí na tu písničku.
A on ji sleduje.
Nelžeš mi?
Poslala jsi ho někam?
On ji miluje taky, ale…
Co se děje?
- Lžeš mi. - Je naštvaný.
Přísahám. Nech mě být!
- Žárlí. - Nelžu ti!
Lžeš!
- A ona má strach. - Nech mě!
Tak jo.
Lžeš mi, Annabel!
- Nelžu. - To nic.
- Přísahám. - Miluje mě.
Miluješ mě, že jo?
Dal jsi mi ten prsten. Nikdy by mi neublížil. Nikdy by…
Musíme to zastavit. Hned teď.
- Podívej se na mě. - Ještě počkáme.
No tak. Nech mě. Přestaň!
Nech mě, prosím!
To bolí! Nech mě být.
- Nech toho. Podívej se na mě. - Lucy.
Přestaň, prosím! Nech mě být!
Nemůžu… dýchat.
- Nech mě být! - Lucy, dost.
- Dost! Annabel! - Nech mě být!
Udusil ji.
Než ten prsten necháme spálit, zůstane ve sklepě.
Cože? Chceš přestat, když jsme na něco kápli?
Už žádné osobní projekty. Musíme platit účty.
Jaké účty?
- 60 000 liber? - Cože?
Do dvou týdnů? Co to má být?
- Proč jsi něco neřekl? - Na dveřích visí moje jméno.
Musím to nějak vyřešit sám.
Jak? Sotva platíme účty, i když se nám daří.
A co půjčka? Tenhle dům musí stát balík.
Je to jediné, co mi zbylo po rodičích.
Promiň, to mi nedošlo.
Ručí jím od chvíle, kdy zakládal tuhle agenturu. Jsme v háji!
Nejsme. Stačí pár velkých zakázek.
Třeba zrovna volá klient.
Lockwood a spol., jak vám můžu pomoct?
Tím, že propustíte Lucy Carlyleovou.
Okamžitě.
A proč bych to dělal, inspektore?
Nechceme další špatnou publicitu.
A mně stačilo letmo zapátrat
a hned jsem zjistil, že jste najal nedostudovanou agentku,
což je nelegální.
Předpokládám, že vám lhala, jinak by to…
To nemáte nic lepšího na práci?
Tyhle maličkosti mi ve finále pomáhají řešit větší problémy.
Problémy jako je vaše agentura.
- Ale no tak. - Zbavte se jí, pane Lockwoode.
Kdo to byl?
Nějaký omyl.
Poslyšte, jak slavná že ta Annabel byla?
Brali jsme to ze špatného konce.
Nejde o to, abychom my pomohli jí. To ona může pomoct nám.
Vážně? Jak?
Jde o publicitu. Annabelino zmizení způsobilo velký poprask.
Mnohem větší než nějaký podpálený dům.
Když vyřešíme její vraždu, ukážeme se veřejnosti v lepším světle.
Nechtěl jsi řešit osobní projekty.
Teď je to náš hlavní případ.
- Šedesát táců nám nevydělá. - Dá nám mnohem víc.
Představ si ty miliony důchodců,
co jenom posedávají doma a čtou noviny.
Zbožňují nevyřešené vraždy.
Budeme na titulní straně. Barnes si na nás už netroufne.
Mě z toho vynech, já už si pozornosti médií užila ažaž.
Musíš vědět, jak na ně. To nech na mně.
Myslím to vážně. Nechci, aby se o mně psalo.
Hlavní je vyřešit ten případ.
Tady se to všechno odehrává.
Pěkně v tichosti. Tak nedělejte kravál.
To je ono. Hrála Ofélii v Hamletovi.
Co to pro nás znamená?
Proč musím pracovat s ignoranty? Počkejte tu.
„Annabel Wardová v roli Ofélie dokonale vystihla tragičnost této hry.“
Přesně tak.
Tuhle tragičnost.
Proto jsi ležela oblečená ve vaně. Ofélie se utopila mezi sedmikráskama.
Tak proto jsem je vzala.
Kvůli tomu, jak se k ní Hamlet choval, zešílela a zabila se.
Annabel se ale nezabila.
Ne, ale její život se začal podobat roli, kterou hrála.
Hamlet a Ofélie, Annabel a její násilnický milenec.
Takže myslíš, že ji zabil Hamletův herec?
Jmenoval se Hugo Blake. Podívejte.
„V případu Annabel Wardové došlo ke zvratu,
když byl v souvislosti s jejím zmizením zatčen herec Hugo Blake.
O Wardové se začalo proslýchat, že má se svým kolegou poměr,
když spolu byli spatřeni na romantické večeři v soukromém klubu.“
To na ignoranta nebylo špatné, Lockwoode.
Podívejte, má na ruce ten prsten.
Takže Blakea zatkli, ale vyvlíkl se z toho?
Neměli žádné důkazy. Očité svědky ani tělo.
Hele!
„Blake byl v pondělí večer propuštěn.
Policie údajně nemá žádná další vodítka.
Na rozdíl od nás.
Výborně, Tony.
Tentokrát děláš výzkum ještě před prací.
Teď si říká Tony, nebo Andrew?
Ztiš se, Kippsi. Tohle je knihovna, ne sjezd uřvaných imbecilů.
To musí být tvoje nová asistentka.
Kolegyně.
A ty budeš Quill Kipps. Už jsem o tobě slyšela.
Nemáš náhodou nejvyšší úmrtnost ze všech velitelů?
Jsem nejlepší vedoucí té nejlepší agentury v zemi.
Díky svým schopnostem dostávám tu nejnebezpečnější práci.
Na rozdíl od něj si s ní ale umím poradit.
Moc dlouho s ním nevydržíš.
Počkej, až zjistíš, jaký opravdu je.
Nakonec vždycky zůstane sám.
Jmenuje se Lucy.
Já jsem Lockwood.
A ty potřebuješ žebřík.
Nepotřebuju.
Ale jo.
- Nemá tě moc rád, co? - Je to obyčejný debil. Ignoruj ho.
Musíme najít Huga Blakea.
Nejdřív musím něco zařídit. Skočte si na oběd, zvu vás.
Máš ráda italskou kuchyni?
Tím myslíš pizzu?
Přesně tak. Znám jednu skvělou restauraci.
V lepší italské restauraci jsem ještě nebyla.
Žiješ tu odmala?
Bydlel jsem v zóně šest. Ta je hezčí a bezpečnější.
Proč ses přestěhoval?
Naši jsou fajn, ale musel jsem pryč.
Mají čtyři děti. Inženýra, inženýra, inženýra a podivína.
Takže jsi takový odmala?
Posedlý?
Jo. Můj život se točí kolem Problému. Životy nás všech.
A to není fér. Tak se snažím zjistit…
- Co? - Všechno!
Proto mě vyhodili od Fittesové. Řekl ti to Lockwood?
- Ne! - Je to tak.
Moc jsem se vyptával a chodil tam, kam jsem neměl.
To bych od tebe nečekala!
Neboj, ukradl jsem jim za to tu lebku.
Takže…
si myslíš, že nám o všem lžou?
Samozřejmě. Mně jde o to, kdo a proč nám lže a co s tím můžeme dělat.
Jeden můj kámoš byl přesvědčený, že nic z toho nedává smysl.
Jak to začalo, jak se to rozšířilo
i to, jak se to zhoršuje, ať děláme, co děláme.
Už nežije. Třeba teď zná všechny odpovědi.
To s ním jsi chtěla odjet do Londýna?
Ne.
To byla jiná kámoška.
Pracovali jsme spolu.
Všechno se hrozně zvrtlo a šéf z toho vinil mě.
Vlastně všichni. I moje máma.
Tak jsem potřebovala zmizet. Někam, kde můžu něco dokázat.
Tento případ je pro nás tak důležitý, že jsme riskovali vlastní životy.
Annabel Wardová mohla být hvězda. Místo toho byla brutálně zavražděna.
ÚPVK dlouho jen nečinně přihlížel
a tato krutá křivda tak zůstala nevyřešena.
Zklamali nás všechny.
- Byl jsem na něj moc milý? - Očividně.
Ničí nám pověst jen proto, aby zachránil tu svoji pseudoagenturu.
Kdo si sakra myslí, že je?
Je to malej zmetek, pane.
Jen proto, že se to stalo už dávno, neznamená, že na tom nezáleží.
V naší agentuře naštěstí máme vlastní hvězdu, Lucy Carlyleovou,
která nám pomohla zneškodnit agresivní Typ 2
a navíc využila svůj výjimečný naslouchačský talent
a spojila se s Annabeliným duchem.
Díky tomu věříme, že jsme k vyřešení případu blíž,
než policie nebo ÚPVK…
Řekla jsem ti, ať mě do toho netaháš.
A já ti řekl, že to vyřídím. O co ti jde? Neřekl jsem nic než pravdu.
Ani jsme ten případ nevyřešili. Co když teď po mně půjde Hugo Blake?
Tak tě ochráníme, Lucy. Jsi pro nás ohromným přínosem.
Přínosem?
To je všechno? Jenom vám vydělávám peníze?
Myslíš si, jak se ode všech lišíš,
ale ve skutečnosti jsi stejný jako všichni u nás ve městě.
- Tos posral, Lockwoode. - Jak?
Vychvaloval jsem ji v televizi.
Potom, co ti jasně řekla, ať to neděláš.
O co ti jde? Včera jsi chtěl, ať ji vyhodím.
Možná jsi měl pravdu.
Možná nemám v poslední době odhad na lidi.
Barnes ví, že je u nás nelegálně. Musel jsem něco udělat.
Taky jsem ji dobře neodhadl.
Nemá kam jít. Neměl bys ji vyhazovat.
Necháme ji trochu vychladnout.
Otevřete.
Otevřete dveře!
Přiveďte sem tu holku.
Bude to v pořádku.
Slibuju. Vyřídím to s nimi, ať chtějí cokoliv.
Vy počkejte tady.
- Chci mluvit s ní. - Ne.
Cokoliv, co chcete říct jí, můžete říct mně.
Buď počkáte tady, nebo v cele.
Nemusíš mi dělat chůvu.
Ty fakt ne.
Jsme moc rádi, že nám sem přišla pomoct taková hvězda.
Nejsem…
Prý jste dostala výpověď z Typu 2.
To jsem neřekla.
Copak pomocí svého mimořádného talentu
nevyšetřujete vraždu Annabel Wardové?
Jo, zabil ji Hugo Blake.
- Vážně? - Jo.
Nepřečetla jste si to v novinách?
Ne. Tady jde o mnohem víc.
Dobře. Zadrželi jsme ho, ale nemáme dost důkazů na obvinění.
Třeba nám pomůžete.
Sheen Road bývala ubytovna.
Blake ji tam prý odvezl, ale nešel dovnitř.
Vždycky tvrdil, že byli jen přátelé.
To není pravda.
Tak nám sežeňte důkazy.
Obviňujete ho z vraždy.
Použijte své výjimečné spojení s Annabel a dokažte mu ji.
Počkejte. Takhle to nefunguje.
Nejde to na povel.
Spojila jsem se s ní, protože mi jí bylo líto.
- Chtěla jsem jí pomoct. - To teď můžete.
Pomozte nám ho dostat.
Ne. Říkala jsem, že to nejde.
Neslyší vás. Vůbec neví, že tu jste. No tak, zkuste to.
Co po mě chcete?
Spojte se s ní.
Řekněte nám něco, co ví jen ona.
Dokažte, že je vrah, když si tím jste tak jistá.
Panebože.
Něco cítíte, že ano?
Já…
Nedokážu to.
- Řekněte mi, co cítíte. - Musím odsud pryč.
Řekněte mi, co víte.
Nic nevím, vůbec nic necítím.
Takže jste nám lhala, abyste zachránila vaši agenturu.
- Je to tak? - Pusťte mě ven!
To nic.
Už je pryč.
Ale poslouchejte mě. Má přátele na vysokých místech.
Sehnali mu dobré právníky. Neudržíme ho tu dlouho.
Leda byste nám chtěla něco říct.
Škoda.
S tímhle poukazem se dostanete zpátky domů.
To už není můj domov.
Lockwood je šarlatán.
Fláká svoji práci a ohrožuje okolí.
Viděl vás jako zranitelnou dívku bez kvalifikace,
která se úplně sama ztratila ve velkém městě, a zneužil vás.
Prosím.
Vraťte se domů, dokud můžete.
Věděl jsem, že to udělá.
Od chvíle, co se ukázali.
Nemají ani špetku fantazie, že ne?
Zneužít tvůj talent k získání důkazů?
To jen dokazuje, že nic nemají.
A ty jsi mimochodem byla skvělá. Vážně.
Zastavíte mi, prosím?
Co to děláš?
Odcházím.
Končím.
Lucy!
Můžeme si promluvit v autě? Je tu nebezpečno.
Nemáme o čem.
Kdybych pro vás nebyla přínosem, stejně bys mě vyhodil.
- To musí být nějaké nedorozumění. - To je náhodička.
Ty mi totiž nerozumíš ani trochu.
Nevíš, čím si procházím, a je ti to fuk. Hlavně abys byl v telce.
- Už jsem se ti omluvil. - Neomluvil!
Tak se omlouvám. Jenom jsem se to celé snažil zastavit.
To akorát dokazuje, že mě nechápeš.
Ty možná dokážeš pocity vytěsňovat,
ale já se hrozně trápím.
Občas si říkám…
že jsem tehdy měla radši umřít.
To chápu.
A není to pravda, Lucy.
Potřebujeme tě.
A ne proto, že jsi pro nás přínosem.
Tak proč?
Protože…
Protože jsi…
Jsi Lucy Carlyleová. Nedovolíme ti jen tak odejít.
Musíte.
Barnes nás donutí zavřít. Ví, že jsem nedostudovala.
Proto jsem šel do televize, ty troubo.
Abych mu ukázal, kam si ta pravidla může strčit.
Sami je porušují. Proč bychom nemohli taky?
Proč bychom je nemohli změnit?
- Protože jsme nicky. - Ne, nejsme.
Jsme Lockwood a spol.
Ty, já a George.
Promiň mi to, Lucy.
Zůstaň s námi.
Hlavně mi už nikdy nelži.
Přísahej.
Už ti nikdy nebudu lhát.
Proč jsi ji zapálil?
Abys vypadal hustě?
Stahuje se k nám pět fantomů a tři číhači.
- Děláš si srandu? - Co jsem ti teď slíbil?
A do prdele.
Jsme přímo u Tyburnské šibenice. Na nejstrašidelnějším místě v Londýně.
Upřímně, jsi spíš břímě než přínos, Lucy.
Lockwoode, něco se děje.
Jsou zamčené zevnitř.
Co když je to Blake?
Počkej, Lockwoode.
Já se o něj postarám.
Ty najdi George.
Můžu ti k tomu šmejdění nabídnout šálek čaje?
Kostku cukru, nebo dvě?
Dobře.
Jak chceš.
Utíkej.
Pomoc!
Pomoc, prosím!
Díkybohu. Honem, někdo tu je! Nahoře!
Jsi rád, že jste mě nevyhodili?
Rozvaž mě!
A to jsem chtěl brzo zalehnout.
Měli bychom si hosty zvát častěji.
Kdo to byl? Řekl něco? Prozradilo ho něco?
Ne. Ale vím, po čem šel.
Blake musel zjistit, že máme ten prsten.
Toho zmetka sem poslal, abychom ho neusvědčili.
Možná. Ať to byl kdokoliv, dokazuje to, že je to cenný důkaz.
Důkaz, které už nemáme. Jsme v háji.
Kdykoliv se nám něco povede, někdo nás zase srazí k zemi.
Co je? Proč se tak tváříš?
- Jak? - Takhle.
To není tvůj normální výraz. Vypadáš, že víš něco, co my ne.
Slibte, že nebudete naštvaní.
Proč bychom měli být naštvaní?
To ne.
To snad ne.
Máš ten prsten?
Zbláznila ses?
Děláš si pr…
Překlad titulků: Eliška K. Vítová