На що ми тут дивимося?
Я помістив каблучку за срібне скло, щоб безпечно оглянути.
Так, але зараз день.
Якщо вже говоримо про очевидне,
я трохи обережніший, ніж ви, так?
Отже, зловмисник хотів каблучку. Але навіщо?
Пробірне клеймо.
Г 22 115.
Може, це Г'юґо?
Я теж так подумав. Але який ще «Г» був у житті Аннабель?
Другий акт, друга сцена.
«Сумнівайся, що сонце рухається,
сумнівайся, що зірки палають,
сумнівайся, що правда - це брехня,
але не сумнівайся, що тебе кохаю».
Це воно!
Клеймо - любовний лист.
Тому Аннабель дала мені каблучку. Це доводить, що вони з Г'юґо були разом.
- Достатньо, щоб його посадити, так? - Ні.
Це нічого не доводить.
Вони були разом. Але це не доводить, що він її вбив.
Каблучка йде в сейф, і ключ буде в мене,
бо тобі довіряти не можна.
- Це її джерело. - Яке ти вкрала.
Прийшло останнє попередження Шин-роуд.
Якщо ми не зберемося, агенції кінець.
- «Обов'язковий безстроковий нагляд»? - Що це означає?
Що ми досі винні 60 тисяч,
але тепер нічого не можемо без дорослих.
Ні. Це якийсь жарт.
Ні. Це повний контроль.
Але я маю план.
Сходимо щодо привиду.
ХВИЛЯ НЕПОЯСНИМИХ СМЕРТЕЙ
ПРИВИДИ ХОДЯТЬ СЕРЕД НАС
ДОТИК ПРИВИДУ ВБИВАЄ
СМЕРТІ
КОМЕНДАНТСЬКУ ГОДИНУ ПОСИЛЕНО
ЕКОНОМІЧНИЙ ШОК
ЗАЛІЗО, СРІБЛО, СІЛЬ: НАЙКРАЩИЙ ЗАХИСТ
БІРЖА ТЕХНОЛОГІЙ
ЗА РОМАНАМИ ДЖОНАТАНА СТРАУДА
МОЛОДЬ ВІДЧУВАЄ ПРИВИДИ
СМЕРТІ
«ПРОБЛЕМІ» УЖЕ 50 РОКІВ
АГЕНЦІЯ «ЛОКВУД & К°»
То твій радикальний план -
робота на «Залізо Ферфекс», яку ми не маємо права робити?
Джордже, цей негатив - через нього я тобі нічого не кажу заздалегідь.
«Потребуються агенти для незвичайного розслідування.
Гроші відповідають небезпеці».
Схоже, небезпека велика, так?
Хай буде принаймні 60 тисяч.
Двері зачиняються.
Піднімемося - треба показати себе якнайкраще.
Професійно. Тож говоритиму я.
Я бачив сера Джона Ферфекса.
Він пожертвував на залізний захист моєї школи й дав промову.
Міс Кінгстон зробила зачіску.
Так, Джордже, саме такого казати не треба.
Коли ти сказав: «Сходимо щодо привиду», - ти знав, до кого йти?
Ні. Лише поверх.
Двадцятий.
Верхній. Ти ж не думаєш, що це…
Двері зачиняються.
Прямо в офіс. Оце класний хід.
Це офіс сера Джона Ферфекса.
Це безглуздо. Ми не потрібні Джону Ферфексу.
Він відомий, багатий, збудував «Залізо Ферфекс».
Усю цю будівлю.
Якось похмуро, що хтось стільки заробив на Проблемі.
Я щось заслуговую за безпеку країни вночі, правда ж?
Боже, пробачте.
Ваша правда, це похмуро.
Проблема спотворила весь світ.
Радий знайомству, сер. Ентоні Локвуд.
Джордж Карім і Люсі Карлайл.
Агенція «Локвуд & К°»
Звісно. Скандально відома.
Що ж, сідайте.
Під розбризкувачами.
Відповідаючи на оголошення, ми не очікували, що замовник - ви.
Це делікатна ситуація. Її бажано тримати в секретності.
Я вирішив продати кілька маєтків,
включаючи Комб-Кері-Голл у Беркширі.
Гарне місце, але досить уперта колекція гостей.
Я старався не пускати це в газети,
і потенційний покупець про це не знає.
Вам потрібно, щоб стало безпечно до приходу покупця.
Саме так. І пошкоджень не може бути, тож жодних ракетниць чи вибухівки.
Це небезпечна робота, яку треба зробити непомітно.
Я отримую пропозиції від усіх пристойних закладів Лондону.
Чесно кажучи,
єдиний спосіб такій агенції отримати це завдання - перебити ціну.
Ми надаємо послуги не гірші за конкурентів
і нам не треба ганятися за дешевими замовленнями.
Ви брешете як політик,
але я починав з казино, пане Локвуд.
Я завжди бачу блеф.
Думаєте, «Фіттс» чи «Ротвел» зроблять тихо?
Кожне їхнє рішення узгоджується з комісією.
Вам потрібне щось спритніше.
Як ми. Мала незалежна агенція.
Ми єдина агенція, що зробить цю роботу так, як вам потрібно.
Гарна подача.
Але я тісно співпрацюю з ДЕПРІК
і не думаю, що вони вам це дозволять.
Тому їм краще про це не почути.
«Ротвел» запросили 90 тисяч.
Я не заплачу вам більше, ніж ваш борг ДЕПРІК.
Скільки там? Сорок? П'ятдесят?
Власне, шістдесят. Сер Джон, ви зайнята людина,
тож зробімо все просто.
Ви погасите наш борг, а ми зачистимо ваш дім.
То що, ми домовилися?
Шістдесят! Він платить шістдесят!
Ми їх ще не отримали. Треба діяти швидко.
Люсі, пакуй спорядження.
Джордже, збери інформацію про Комб-Кері-Голл.
Я в Satchell's - пошукаю щось підхоже, що не вибухає.
Зустрінемося вдома, і нікому ні слова.
- Ця робота нас уб'є. - Шкода це чути.
Ого.
Це все на Комб-Кері-Голл?
Так, усе, що не сказав Ферфекс. Це не просто дім за містом.
Це був середньовічний сатанинський монастир.
Добре. Злі монахи.
Принаймні знаємо, що нас чекає. Хтось хоче ще пива?
Ні, ми й гадки не маємо.
Там убивали купу людей, декого на вечірці 30 років тому,
але винні не ченці.
Винуватять Сходи Криків
чи Червону Кімнату, хай що воно є.
Без ракетниць це самогубство. Ми не перші, хто це пробує.
На початку Проблеми туди відправили елітних «Фіттс».
Вижив лише один, а ще одного, Самарана Пенді, досі не знайшли.
- Ферфекс це приховав. - Ні, він отримав гарну пропозицію.
Як і ми. Нарешті робота, гідна наших талантів.
Але ми команда,
тож якщо хтось із вас знає інший варіант, як утримати агенцію на плаву,
я вас слухаю.
Гаразд. Тоді вирішено.
Агенція «Локвуд & К°»
Це Барнс. Тебе.
- А навіщо рукавички? - Прибираю, стрес.
- Алло? - Карлайл? Інспектор Барнс.
- Вітаю. - Ти вже сказала Локвуду, що йдеш?
Так. Так, сказала. Я йду за кілька днів.
Можливо, варто швидше.
Я вирішив повідомити. Сьогодні випустили Г'юґо Блейка.
У нас недостатньо звинувачень. Проти нього мало доказів.
Може, якби ви не спалили дім, були б фізичні докази.
Скажи Локвуду, завтра зайду щодо нового наглядача.
- Нас завтра не буде. - Чому?
Будинок дезінфікуватимуть.
Тоді післязавтра.
Безпечної дороги додому.
Сподіваюся, ти там не смітиш!
Джордже, припини прибирати й прийди допоможи мені з ланцюгами!
Відпусти мене.
Я не можу допомогти.
Ти дав каблучку.
Бо тобі довіряти не можна.
Ух ти. Скільки зелені!
Ніколи не виїжджав за межі Лондону?
- Я буваю в бабусі в Сідкапі. - Сідкап у Лондоні.
Тоді ось тобі й відповідь. Не схоже, що я багато втратив.
Не віриться, що ми йдемо в дім Ферфекса.
У тебе на нього стояк, так?
Можна й так сказати.
Він мав успіх в усьому. Видавництво, шоу-бізнес.
Плавленням зайнявся після 30, і подивися на нього.
Він теж починав бідним.
Ні, там старі гроші. А в тебе крутий будинок у центрі Лондону.
Закладений до останнього. Я практично кріпак.
Вітаю, я Еллі, помічниця пана Ферфекса. Сюди, будь ласка.
- А сер Джон… - Чекає в будинку.
Усе нормально?
Стара бойова рана.
- Ви були агенткою? - Як і багато робітників пана Ферфекса.
Гарний контакт, коли талант згасає.
Не скажу, що він добрий, але вміє давати людям другий шанс.
- І добре платить. Стрибайте. - Поїдемо на цьому старому відрі?
Що ти робиш? Не вагайся на порозі дому з привидами.
Це перше правило.
Так, не знаю. Я просто… наче щось відчула.
Вітаю в Комб-Кері-Голл. Ви спізнилися.
Кидайте сумки й поквапмося. Сонце сідає.
Ніяк не можу розібратися. Усе не там, де має бути.
Це галерея.
Первісний монастир зруйнували, коли монахи влаштували масове самогубство.
Розважалися як могли.
Сучасний дім звели на руїнах. Тож це наче Франкенштейн.
Пан Локвуд порушив угоду. Він приніс ракетницю.
Боже.
- Я попросив Еллі обшукати ваші сумки. - Ви що?
Тоді ви теж порушили угоду, обшукавши наші сумки.
Наскільки я пам'ятаю, у нашій угоді немає нічого,
що заважає мені переконатися, що ви не спалите мій дім.
Ви таке вже робили, тож уважаймо, ми квити.
Час іде.
Сонце майже сіло.
Навіщо ти це приніс?
До того ж, у нас є кращі ракетниці.
Ми вас лишаємо.
Нам уже не зовсім безпечно в цьому домі.
У тому боці знайдете Сходи Криків.
Ними дійдете до Червоної Кімнати -
найімовірнішого місця первинного джерела.
Ми повернемося вранці.
- У вас же є все необхідне? - Я впевнений, ми впораємося.
Щасти.
Пане Локвуд. ДЕПРІК. Відчиніть двері.
Дезінфекція.
- Виб'єте двері? - Так, пані.
Тут усе замерзає і складно знайти джерело,
бо кімнати не дуже поєднуються.
Гадаю, тут приховано щось старе.
Відчуття, ніби ми йдемо наосліп. Ми точно хочемо це робити?
Я не впевнена. Локвуде?
Локвуде, що ти робиш?
Трохи порибалив.
Сподіваюся, це вас заспокоїть.
Я вчора приїхав сюди після Satchell's
і заховав це біля дому.
Було ж очевидно.
Ферфекс не міг не обшукати наші сумки,
а я збирався протягти сюди ракетниці.
У нас немає стандартного набору, та є ця бомба.
Промислова. Сподіваюся. Вона недешева.
То ракетниця в сумці була лише для прикриття.
Це частина танцю.
Чому ти нам не сказав?
Щоб позбавити нас цієї чудової сцени?
Люс, облиш. Я не чудовисько.
Гаразд. Почнемо?
Щось відчуваєте?
Якщо це Сходи Криків, вони щось дуже тихі.
- Може, у них вихідний. - І нам варто було взяти.
Усі готові?
У цих стінах погана енергія.
Багато поганої енергії.
І крики.
Хаос. Голосів надто багато.
Щось вона не дуже червона.
Люс, допоможи мені з ланцюгом.
Джордже, забезпеч нам відхід.
- Шість градусів і падає. - Те, що тут сидить, наближається.
Але поки жодних ознак джерел. Дивно.
Джордже, ти казав про приховані кімнати?
Судячи за планами, вірогідно.
Пошукаємо докази. А ти будь тут, прикривай нас.
Шукайте порожнини, фальшиві стіни. Усе, що може приховати джерела.
Стільки смертних сяйв - тут померло багато людей.
То гадаємо, воно тут? Джерело первинної появи привиду?
- Температура п'ять градусів. - Чекайте.
Не стукай - я слухаю.
Я не стукаю.
У коло, швидко! Відбувається щось дивне.
Звідки цей звук?
Кров.
Це не може бути кров. Це плазма.
Схоже на кров, пахне як кров…
Воно торкнеться. Не підпускайте.
Як воно це робить?
Коло завелике. У центрі слабке місце.
Забираймося. Кидайте інвентар. Біжімо до дверей.
Ти ж мав зафіксувати двері!
- Я це зробив! Це неможливо! - Зачинено. Ми в пастці!
Треба заспокоїтися. Воно живиться нашою панікою.
Люс, потрібен інший вихід. Іди пошукай там, де ти щось відчула.
Джордже, ми маємо його відволікати.
Час припинити поводитися чемно.
Ну ж бо. Не соромся.
- Тут точно щось є. - Добре, шукай далі.
Воно повсюди.
Це не один привид!
- Люсі, що ти знайшла? - Я не впевнена. Дайте ще часу!
Вони працюють разом. Чорт.
Зосередься.
Як нам із цим битися?
Люсі, скажи, що там є двері.
Я б зараз залюбки побіг!
Полтергейст зачинить двері, але лише перевертень
може показати таке, як кров. І не в таких масштабах!
Це новий вид другого типу?
Це звичайний перевертень. Привид не пересуне важке залізо.
- Це зробив хтось живий. - Що? Хто?
Ферфекс? Ні, він би не наважився тут бути.
Може, Еллі ще має якийсь талант. Можливо, нас перевіряють.
Що? Ти ж не думаєш, що ми тут ще щось заробимо?
Це смертельна пастка.
Боже.
Температура знизилася.
Привид з'явився не в Червоній Кімнаті.
Вона другорядна.
Там є ще щось.
- А якщо звідси немає виходу? - Тоді ми мерці.
Чому павуки так люблять привиди?
Яка різниця? Це чудове попередження.
Ось вам приклад.
- От чорт. - Сем Пенді.
Можливо, попереджає не йти туди.
І ось ми туди йдемо.
Там щось чекає.
Це ж не можуть бути справжні Сходи Криків?
Можливо. Ферфекс любить дивувати. Тому він добре почувався в шоу-бізнесі.
Ходімо.
Гаразд.
Ферфекс і шоу-бізнес.
Чекайте. Джордже, Люсі, стривайте. Здається, я зрозумів…
- Це вони. Це сходи. - Швидко. Спустіться з них!
Що нам робити?
Це кінець.
Монахи.
Тут вони померли.
Джордже, знайди джерело. Люсі, допомагай відганяти. Тягнемо час.
Тобто - знайти джерело? Тут буквально нічого немає.
- Це хлопець із «Фіттс»! - Проблема не в ньому. Шукай!
Люсі, ні!
- Ти була в примарних оковах. - Так. Але знайшла джерело.
- Воно в колодязі. Їхні тіла! - Пізно. Їх забагато!
Я ж порушив угоду.
Загадайте бажання.
Джордже.
Джордже!
Ти цілий?
Щока болить.
Люсі.
- Люсі. - А йому ляпаса?
Я його заслуговую. Я ідіот. Мені не варто було вести нас сюди.
Ось. Не знаю, як я це пропустив.
Ферфекс був не лише в казино.
У нього були найбільші зв'язки в Сохо ще до заліза.
Ферфекс знав Аннабель?
Не просто знав. Гадаю, він був з нею.
Він дав їй каблучку.
Напевно.
Те дивне клеймо означає, що має бути запис, як він її замовляв.
Чекай… то він її вбив?
І каблучка це - доказ.
Гадаю, він нас сюди привів, щоб будинок нас убив.
Не було б нічого підозрілого, якби померло ще троє агентів.
Забираймося звідси.
- Поки вони не дізналися, що ми живі. - Підемо Червоною Кімнатою - не будемо.
Там світло! Може, виберемося там.
Уперед!
Біжіть!
Ані руш.
Руки вгору.
Ви. Ви привели нас сюди померти.
Це були ви.
А тебе я вдарив ножем у нашому домі.
Ніяка це не стара бойова рана.
Туди, де я бачитиму.
Я впевнений, ми це можемо владнати самі.
Ви хочете каблучку. Ви думали почекати, коли сонце зійде,
і зняти її з нас у Червоній Кімнаті.
Але ось ми.
А те клеймо вас викриває.
Така особлива річ.
Ви дуже шкодуєте, що купили її Аннабель.
Ні. Я не шкодую, що купив.
Я часто шкодую, що лишив її, коли замуровував Аннабель у димарі.
Я знав, що це жахливо.
Але не міг зіпсувати своє життя через одну помилку.
Ні тоді, ні зараз. Тож опусти рапіру й дай мені каблучку.
Не можу.
У мене її немає.
Ми з нею не розходжуємо. Ми не божевільні.
І лише мені відомо, де вона схована,
тож якщо вб'єте мене, ніколи її не отримаєте.
Це блеф.
- Тоді застрельте мене. - Локвуде, ні!
Хлопче, ти будеш у колодязі з монахами. Останнє бажання?
Так, можливо. Але ви цього не зробите.
Ви вже уявляєте, як вас можуть зловити.
Ти теж просто актор, так?
Подивимося, із чого ти зроблений.
Ні.
Ну ось.
Виглядаєш наляканим.
Як і вона.
Не стріляйте.
Вам потрібно це, так?
- Люсі, що ти наробила? - Що таке?
- Локвуде, вона знову вкрала. - Що там?
Люсі, що ти робиш?
Це джерело Аннабель.
Вона дуже довго хотіла вас побачити, пане Ферфекс.
- Що? - Люсі…
Аннабель!
Я працюю з божевільними.
Стояти!
Не чіпайте мене!
Ми агенти. Це наша робота.
Нас сюди найняли. Ви не маєте права.
- Я наказав вам не працювати. - Так, пане, і я розумію…
Замовкни!
Я знав, що ви жодної ночі не дотримаєтесь правил.
Тепер слухайте.
Ентоні Локвуд, Джордже Карім, Люсі Карлайл, я вас заарештовую
за неліцензійне психічне розслідування
всупереч наказу ДЕПРІК.
Ми пережили замах на вбивство.
Джон Ферфекс убив Аннабель Ворд і привіз нас сюди, щоб убити.
Той самий Джон Ферфекс,
з яким ваша служба тісно співпрацювала років десять.
Пане, це правда. Він її задушив і кинув гнити в димарі.
- І чому б я тобі вірив? - Пане, вона не бреше. У нас є доказ.
Ця робота була пасткою.
Спитайте Еллі. Вона чула зізнання.
Якщо це правда…
Інспекторе Барнс? Пробачте, що перериваю. Приїхав заступник комісара.
- У фургон їх. - Інспекторе…
інспекторе, повірте мені.
Інспекторе…
Кажуть, ви вбили сера Джона Ферфекса.
- Схоже, ти все ж потрапиш у газети. - Що ти тут робиш?
Я спецпредставник «Фіттс».
Наглядаю за віроломними агентами. Був радий знати вас.
Я піду в газети.
Я їх знищу.
Я всім розповім.
Народ, ідіть сюди.
Що?
Що заступник комісара робить тут о п'ятій ранку?
Речі вивозять. Що відбувається?
Інспекторе, що відбувається?
Вас не арештують.
Якщо підпишете це.
Угода про нерозголошення. Нізащо.
Підписуйте. Або будете незахищені.
Від чого?
- Ви знаєте, що тут приховують? - Це ненормально.
- Це проти правил. - Підписуйте.
Перший твій розумний вчинок.
У нього є твоя адреса.
Наші інструменти забрали.
Їм про Ферфекса відомо щось таке, чого не знаємо ми.
Крім того, що він убивця?
Ніхто не знатиме, що ми зробили.
Що ж,
принаймні ми живі.
Любі мої, ми зібралися тут
попрощатися із Самараном
і передати його в руки Господа.
Перепрошую!
Даруйте.
Вітаю. Мене звати Пенелопа Фіттс.
Ми знаємо.
А ви «Локвуд & К°»
До ваших послуг.
Ви ж тут не через нас?
Я рада знайомству, але ні.
Моя матір була в тій першій групі в Комб-Кері-Голл.
Вижила лише вона, тож, гадаю, вона жахливо почувалася, бо…
Сем був їй як молодший брат, тож дякую, що знайшли його.
Ви, певно, Люсі Карлайл.
Ви мене знаєте?
- Так. - А мене?
Звісно, пане Карім. Рада, що у вас усе добре.
Шкода, що ви не в моїй агенції. Я звільнила дурепу, що вас упустила.
Шкода. Так, вона була дурепою, але їй там було саме місце.
Бачу, вам комфортніше там, де ви є.
Ще раз дякую. Щиро.
Бувайте.
Нащо ти таке сказав? Вона була милою.
Не час сперечатися. Пенелопа Фіттс знає, хто ми!
- Цей лист від ДЕПРІК неймовірний. - Краще, ніж могло бути.
Вони все прикрили. Кажуть, що Ферфекс помер природно.
Його намагаються обілити, але чому?
Ясно, що вбивство Аннабель Ворд було лише верхівкою айсберга.
Принаймні нам заплатять.
- Усі 60 тисяч? - Яка різниця? Ми не можемо розповідати.
Комб-Кері-Голл показав би нас на першій шпальті The Times.
А тепер цього наче й не було.
Тебе показав би.
Локвуде, це чудово. Нагляд скасовано, боргу немає!
Немає клієнтів, немає репутації,
і боргів у нас більше, ніж той штраф у 60 тисяч.
Джордже, це докази, що ти вкрав. Їх треба тримати в сейфі.
Мені цікаво, що це.
Чому цей знак на тих ящиках і цих окулярах?
Це неймовірно.
Що б це не було, вони марні проти того злого привиду.
Джордже, її жорстоко вбили. Чого ти очікував?
І так, вона потім стала страшною, але я відчувала, наче я її знаю.
Наче вона ще жива.
Обережно.
Слухання може довести.
- Не будеш обережною - воно… - Джордже!
Люс, можеш про це все забути.
Зрештою все вдалося добре.
Я їх віднесу.
Оскільки ти все одно туди йдеш, занесеш це в сховище?
ЧЕТВЕРТИЙ РІВЕНЬ
Це ти підписав.
Так можна?
Судячи з обличчя Барнса у фургоні,
навіть він не знає правил. То чом би й ні?
До того ж, це моя агенція.
Тут твоє місце.
Люсі.
Дарма ти це сказав.
Про те, що буває від слухання.
Хтось же має.
Вона була надто близькою з Аннабель, а слухач може вигоріти.
Треба за нею наглядати.
Вона гарна
і нарешті починає мене розуміти.
Вона сильніша, ніж ти думаєш.
Там усе гаразд?
Люс?
Люсі?
Усе гаразд?
Переклад субтитрів: Ольга Галайда