‫- שתי אותי -‬
‫שלום?‬
‫חבר'ה?‬
‫ציד רוח בלהות בלעדיי?‬
‫איך לא הבנת שזה אתר הוצאה להורג?‬
‫כי לא נתת לי זמן למחקר, שוב!‬
‫להם היה זמן להבין את זה!‬ ‫הם ידעו בדיוק למה הם נכנסים.‬
‫כי הם לא צריכים‬ ‫לבקר בספריות ובכנסיות, כמוני!‬
‫היי.‬
‫איך את מרגישה?‬ ‫-כרגיל.‬
‫תודה שנתתם לי לישון עד מאוחר.‬ ‫-את בטוחה שאת בסדר?‬
‫כן, אני בסדר. מה איתכם?‬ ‫אני מנחשת שלא מצאתם את רוח הבלהות?‬
‫לא, מצאנו.‬
‫אבל אז מצאנו עוד 13, נכון, ג'ורג'?‬
‫תיק מקבץ רציני.‬
‫לא היו לנו להבות, נכון, לוקווד?‬ ‫-איך יצאתם?‬
‫חולצנו.‬ ‫-לא "חולצנו".‬
‫אוי, שיט.‬
‫הצוות של קיפס?‬
‫בינוניות נפוחה.‬
‫הם הצילו את חיינו,‬ ‫הרגו את רוחות הבלהות ואטמו את המקור.‬
‫זה היה די מדהים.‬ ‫-הם חלקו בתשלום?‬
‫לא. השלל הולך למנצחים.‬ ‫אבל זה לא העניין פה.‬
‫הוא אפילו לא מכיר בכך.‬
‫הוא מתנהג כאילו קומב קרי הול מעולם לא קרה.‬
‫הוא בטח חתם על אותו הסכם סודיות כמונו.‬ ‫-כן,‬
‫אבל הוא יכול להודיע לנו שהוא יודע.‬ ‫אין לו כבוד.‬
‫אבל אתה יודע שהוא יודע.‬
‫אבל הוא לא מראה שהוא יודע.‬
‫זה היה מרגיז, כי כשלוקחים את השקר,‬ ‫ולוקחים את הפרצוף של קיפס, ומחברים אותם…‬
‫ואתה פשוט רוצה לראות אותו…‬
‫מת.‬
‫סליחה.‬
‫לילה ארוך מאוד.‬
‫בבקשה תגידי לי שיש תה.‬
‫את מבינה שישנת 14 שעות?‬
‫באמת?‬
‫אני לא זוכרת שהלכתי לישון.‬ ‫-את זוכרת שסחבנו אותך?‬
‫מצאנו אותך מחוסרת הכרה במרתף.‬ ‫-מה?‬
‫את לא זוכרת שום דבר?‬
‫לא. אני בהחלט זוכרת שהוצאתי את העיתונים,‬ ‫אבל זה הכול.‬
‫ואת לא חווה הזיות או שומעת קולות משונים?‬
‫לא.‬
‫לא, כמו שאמרתי, אני מרגישה… כרגיל.‬
‫אין לנו שום פגישות.‬ ‫זו בטח גברת ויק הזקנה המשוגעת שוב.‬
‫אתה פשוט לא מספיק גס רוח אליה.‬ ‫תראה איך עושים זאת.‬
‫שלום. מר לוקווד?‬
‫כן, בבקשה, היכנס.‬
‫בואי. יש לנו לקוח ראוי.‬
‫אני סבסטיאן סאונדרס,‬ ‫וזו השותפה שלי, פמלה ג'ופלין.‬
‫שותפה עסקית.‬
‫אנחנו "חפירות חלומות מתוקים",‬ ‫אולי שמעתם עלינו?‬
‫אתם חופרי קברים?‬
‫אנחנו מעדיפים "חפירה ופינוי".‬
‫אני בטוח שראית את הכותרות, מר לוקווד.‬
‫אחרי כל המיתות המיותרות,‬
‫ממב"ר דורשת כעת שמועצות יעריכו את הסיכוי‬ ‫שקיימות חלקות מסוכנות בבתי הקברות שלהן.‬
‫כרגע אנחנו מעורבים בפעילות גדולה‬
‫בבית הקברות קנזל גרין.‬
‫אבל… הוא ענק.‬ ‫-תודה.‬
‫פם בדרך כלל עולה על המפוקפקים‬ ‫הרבה לפני שהם מהווים סכנה רצינית.‬
‫אנחנו חופרים בחיפוש אחר עצמות,‬ ‫והיא מחפשת סיפורים.‬
‫אני משתמשת ברישומי קבורה‬ ‫כדי לחפש סיבות מוות טראומתיות,‬
‫שסביר שיגדילו את הסיכוי לביקור.‬
‫התאבדויות, רציחות, טרגדיה פתאומית.‬
‫אף פעם אי אפשר לדעת מתי רוח תופעל.‬
‫את חוקרת?‬
‫ידעת שלפיטס יש מאגר נתונים משלהם עכשיו?‬ ‫-הוא לא ממש טוב.‬
‫הוא רחב בהיקפו, אבל חסר עומק.‬
‫אני מעדיפה ערמת ספרים בכל יום.‬ ‫-אני לגמרי מסכים.‬
‫מר סאונדרס, מיס ג'ופלין, תודה רבה שטרחתם,‬
‫אבל אנחנו מומחי אחוזות.‬ ‫אנחנו לא עושים עבודות מזדמנות עבור המועצה.‬
‫אתה בטוח? שמענו שתהיה אסיר תודה.‬ ‫סליחה, נוח, לעבודה הזו.‬
‫שמעתם לא נכון.‬
‫המאזינה שלנו, לדוגמה,‬ ‫היא אחת הטובות במדינה, ו…‬
‫לוקווד, אני טובה.‬
‫זה הכול.‬
‫אנחנו טובים. אנחנו רק סוכנות טובה ורגילה,‬
‫שזקוקה לעבודה.‬
‫קנזל גרין הוא בית הקברות‬ ‫היוקרתי ביותר בלונדון.‬
‫הוא היה בבעלות ובניהול משפחת ביקרסטאף…‬ ‫-עד שאחד הבנים נתפס כשהוציא גופות מהקבר.‬
‫השערורייה שהביאה‬ ‫את המילה "נקרופיליה" לשימוש שגור.‬
‫כן, אבל לפני כן הלקוחות היו עשירים מאוד.‬
‫והקבר המדובר נמצא בחלק הישן?‬
‫ה…חלק הקלאסי?‬
‫החלק הקלאסי?‬ ‫-כן.‬
‫לפני פשוטי העם?‬ ‫-החלק בו הסוטה חפר והוציא את הגופות?‬
‫מבקר בעל משמעות היסטורית‬ ‫יהיה אטרקטיבי יותר עבורנו.‬
‫הוא נמצא בשטח המקורי, כן,‬ ‫אבל לא אוכל לתת לכם שם.‬
‫קבר נסתר ולא מסומן‬ ‫שלא מופיע בשום רשימה רשמית.‬
‫אחת החשים שלנו מצאה אותו,‬
‫בעקבות בחילה קיצונית,‬ ‫שבסופו של דבר גרמה לה להתעלף.‬
‫מה שלא יהיה שם בפנים, זה חזק.‬
‫יש לנו מחויבות משפטית‬
‫להביא סוכנים לכל קבר‬ ‫שעשוי להכיל רוח רפאים מסוג שני.‬
‫ממב"ר מכסה את ההוצאות,‬
‫אז העבודה חייבת להתבצע בלילה,‬ ‫כדי שניתן יהיה לאמת את טענותינו.‬
‫שטויות בירוקרטיות,‬ ‫אבל זה הופך את הדברים למעניינים.‬
‫תזכו לתמיכה טובה.‬
‫יש לנו משמרת לילה, חשים,‬ ‫אבטחה כדי להרחיק את אנשי השרידים.‬
‫בית הקברות ממש מתעורר לחיים בלילה.‬ ‫-אז,‬
‫אתם אומרים לי‬
‫שאתם חושבים שיש רוח בלתי מזוהה מסוג שני‬ ‫בקבר לא מסומן,‬
‫ואתם רוצים שנבוא‬ ‫לעזור לכם להוציא אותה מהקבר בלילה?‬
‫כשאתה מנסח זאת כך, מר לוקווד,‬ ‫אני מודה שזה יכול להישמע טוב יותר.‬
‫מיס ג'ופלין,‬
‫זה נשמע כמו משהו שלא ניתן לסרב לו.‬
‫- גל מיתות לא מוסברות -‬
‫- רוחות רפאים בינינו -‬
‫- רוח רפאים, מגע הורג -‬
‫- מוטל עוצר לילי -‬
‫- הלם כלכלי -‬
‫- ברזל, כסף, מלח:‬ ‫ההגנה הכי טובה -‬
‫- מניות טכנולוגיה -‬
‫- מבוסס על ספריו של‬ ‫ג'ונתן סטראוד -‬
‫- צעירים חשים ברוחות -‬
‫- מספר מקרי מוות -‬
‫- "הבעיה" כעבור 50 שנה -‬
‫- לוקווד ושות' -‬
‫בואו נשמור על ערנות.‬ ‫אנחנו לא רוצים שאנשי השרידים יקפצו עלינו.‬
‫מי בכלל שומר על האפסים האלה בעסק?‬ ‫אני לא מבינה.‬
‫יש הרבה מנוולים עשירים מעוותים‬ ‫שרוצים שמשהו יעורר שערורייה‬
‫אצל חבריהם, הלא פחות מעוותים.‬ ‫-זה ממש דפוק.‬
‫אבל לא מפתיע.‬
‫מקורות הם מרתקים ולא חוקיים.‬ ‫חברי את שני הדברים האלה, ויש לך שוק שחור.‬
‫והוא אכזרי. אנשי השרידים הם חלאות.‬
‫אני מכיר יוצא מן הכלל בולט אחד,‬ ‫אבל רובם הגדול יהרוג אותך בלי להסס.‬
‫אז אם את רואה אחד, תברחי.‬
‫החבורה הזו משוגעת כמעט באותה מידה.‬
‫מי אלה?‬
‫כת רוחות רפאים.‬
‫לדעתם, במקום להילחם במבקרים,‬ ‫עלינו לקבל אותם בברכה.‬
‫הם חיתוך דיאגרמת ון‬ ‫של רעשנים, כועסים וטיפשים בכוונה.‬
‫כל כך נחמדים, באמת.‬
‫מצטער, אין חתימות הלילה. אבל תודה.‬
‫- האמת שוכנת מעבר -‬
‫זה היה נורא.‬
‫מתרגלים לזה. החלק הזה הוא מה שאני לא אוהב.‬
‫אני יודע שרוב המתים כאן‬ ‫מתים כמו שצריך, אבל…‬
‫זה עדיין מרגיש כמו שטח אויב.‬
‫אלוהים.‬
‫כמו שהאיש אמר,‬ ‫בית הקברות באמת מתעורר לחיים בלילה.‬
‫מי האנשים האלה?‬
‫אלה המאבטחים.‬
‫וחופרי הקברים.‬
‫חבר'ה הגונים באמת. ממש מלח הארץ.‬
‫אף פעם אפילו לא דיברת איתם.‬
‫הם קצת מפחידים.‬
‫משמרת לילה. שכר נמוך,‬ ‫תוחלת החיים הנמוכה ביותר בעסק.‬
‫הם צריכים להתאגד. אמרתי להם 1,000 פעם.‬
‫זו הייתי יכולה להיות אני.‬ ‫-אבל זו לא, למרבה המזל.‬
‫כבר התמודדת בעבר עם חשים, נכון?‬ ‫-לא, למה?‬
‫בגדול, הם מאזינים שפוחדים להרים רייפייר,‬ ‫או סנובים מכדי להצטרך.‬
‫החבורה הזאת, בכל מקרה. חשים של הייגייט.‬
‫זה ממש חסר כבוד.‬ ‫-לכי לכתוב על זה שיר.‬
‫חתמתם על חוזים!‬
‫איזה אפס.‬
‫סיכון הוא בדיוק מה שעליו אני משלם לכם!‬
‫מר לוקווד, בדיוק בזמן.‬
‫עושי הצרות האלה‬ ‫מסרבים לתת לצוותים שלהם לעבוד.‬
‫אתה יודע שזה לא בטוח.‬ ‫אתה קורא לזה סיכון, ואני התאבדות.‬
‫אפילו אני חש בזה,‬ ‫ואני לא ראיתי מבקר כבר 35 שנה!‬
‫וזו בדיוק הסיבה ששכרנו את הסוכנים האלה,‬
‫הטובים שבטובים, שיתמודדו עם כל המצב הזה.‬
‫איפה המדים שלהם? איפה המפקח שלהם?‬
‫אני והצוות שלי מסרבים לעבוד ליד הקבר הזה‬ ‫לפני שהוא יהיה בטוח.‬
‫זה גורם לנו לחלות.‬
‫תתעלם מהם. בוא ניכנס.‬
‫מר סאונדרס, אם אוכל, רק לרגע אחד…‬
‫אני לא סומכת עליהם.‬
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי.‬
‫שמי אנתוני לוקווד, מ"לוקווד ושות'",‬
‫והגעתי לכאן הלילה עם הצוות שלי‬ ‫כדי לסייע לכולכם.‬
‫אני מבטיח לכם,‬ ‫בטיחותכם נמצאת בעדיפות עליונה עבורנו.‬
‫תביא לנו סוכנים ראויים!‬ ‫תביא לנו את פיטס, את רוטוול!‬
‫אדוני, אני מבטיח לך‬ ‫שאנחנו הסוכנים הכי טובים בלונדון.‬
‫הסיבה היחידה שלא שמעתם עלינו‬
‫היא שאנחנו לא עובדים‬ ‫בשביל מחיאות כפיים או בשביל תשומת לב.‬
‫לא, אנחנו עובדים בדיסקרטיות‬ ‫ובהתאם לדרישות הלקוחות.‬
‫עכשיו, אני בטוח‬ ‫שאיש לא מכיר את בית הקברות טוב כמוכם,‬
‫אז לא נעשה דבר‬ ‫בלי התייעצות מלאה לגבי מה שראיתם.‬
‫ומיס, ברור שעברת חוויה נוראית,‬
‫אז אנא קחי את כל הזמן שתצטרכי,‬
‫וכשאת והצוות שלך תרגישו חזקים מספיק,‬
‫תקבלו ממני את מלוא תשומת הלב.‬
‫בסדר.‬
‫סאונדרס.‬
‫אם אי פעם באמת נהיה מפורסמים,‬ ‫הוא יהיה פשוט בלתי נסבל.‬
‫אני מצטער בקשר לכל זה.‬ ‫יש לי מחסור בעובדים כרגע.‬
‫ג'ופלין מתעסקת באיזה דוח של פתולוג איפשהו.‬
‫זה שולחן יוצא דופן.‬ ‫-זו בימת הגבהה לגופה, לדברי ג'ופלין.‬
‫אלוהים יודע מה הוא עושה.‬ ‫-זו מעלית שנושאת ארונות לקברים.‬
‫אני אף פעם לא אומר דברים כאלה,‬ ‫אבל באמת שלא כדאי שתגיש עליו עוגיות.‬
‫אני עובד עם מה שיש לי.‬ ‫טוב, בואו נחתום על זה.‬
‫אז מה קרה בתקרית?‬
‫חופרי הקברים טעו בתזמון.‬ ‫הם נתקעו עם ארון קבורה חשוף בזריחה.‬
‫מישהו ראה מבקר?‬
‫החשים לא סגורים על הסיפור שלהם.‬
‫חוץ מהעובדה שכולם חולים וזקוקים למנוחה.‬
‫לדור שלכם אין עמוד שדרה.‬
‫אמרת שהארון היה חשוף?‬
‫כן, אבל לא פתוח.‬
‫זו העבודה שלכם.‬
‫תהיו ברשות עצמכם.‬
‫לא אתן לאף אחד להתקרב לקבר‬ ‫עד שהוא יהיה בטוח.‬
‫אני לא יכול להסתכן בהפרעות נוספות.‬ ‫-אמרת שנזכה לתמיכה טובה. זה לא מה שסיכמנו.‬
‫מה אם יש שם אנשי שרידים,‬ ‫או מבקרים פעילים אחרים?‬
‫אם ברצונך להתלונן,‬ ‫מלא את הניירת הרלוונטית.‬
‫אני לא ממלא עוד טפסים.‬ ‫-איך שבא לך.‬
‫אבל אתה עדיין תחת חוזה.‬
‫אנחנו לא אמורים להיות פה.‬ ‫אנחנו אמורים להיות בעמודים הראשיים.‬
‫לוקווד, בוא נגמור עם זה.‬
‫קדימה.‬
‫הם באמת עזבו בחיפזון.‬
‫אוקיי.‬
‫מוכנים?‬
‫אין זוהרי-מוות.‬
‫אין שום דבר שניתן לראות.‬
‫יש לך משהו?‬
‫לא.‬
‫איזשהו…‬
‫רטט.‬
‫מעולה.‬
‫ג'ורג' יערוך בדיקה ראשונה. תשגיחי עליו.‬
‫אני אתצפת. בואו לא נבזבז זמן.‬
‫במקום.‬
‫תיזהר.‬
‫זה יודע שאתה שם.‬
‫הארון לא ישר,‬ ‫והוא לא עמוק כמו שהוא אמור להיות,‬
‫אז יש לנו קבורה מהירה,‬ ‫לא חוקית ומאוד חובבנית,‬
‫שקיימת פה אותו זמן כמו שאר החלקות.‬ ‫-אלוהים…‬
‫למה הוא לא נרקב?‬
‫תשמרי על תאורה יציבה!‬
‫הדבר הזה חזק. אני לא מרגישה טוב.‬
‫ג'ופלין מגיעה.‬
‫תרחיק אותה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫סבסטיאן אמר שהוא שלח אתכם לכאן בלי עזרה.‬
‫אני יכולה רק להתנצל.‬
‫לוסי…‬
‫לוס?‬
‫מה קורה? את בסדר?‬
‫איפה התאורה שלי?‬
‫כאן. אני דואג לזה.‬
‫הארון הזה עשוי מברזל.‬ ‫-צא.‬
‫אוקיי. הארון עשוי מברזל,‬
‫אבל הוא נטמן באדמה‬ ‫הרבה לפני שהבעיה התחילה,‬
‫אז מה בדיוק יש בפנים שהם היו צריכים ללכוד?‬
‫ואיך הם ידעו איך לעשות את זה?‬
‫אנחנו צריכים להיערך מחדש, לחקור…‬ ‫-אין זמן.‬
‫יש חור בארון. צריך לפתוח אותו‬ ‫ולאטום את המקור. לוסי, את בסדר?‬
‫כן. כן, אני בסדר.‬
‫זה רק… אתם שומעים את הזבובים האלה? מה זה?‬
‫לא, אבל אני מקבל גלים חזקים של בחילה.‬
‫בואו נחזור לארון.‬
‫אני אגן עליכם, תטפלו במה שיש בפנים.‬
‫לוס, קחי את הרשת.‬
‫לוסי…‬
‫לוסי!‬
‫מה זה?‬ ‫-קדימה, תתמקדי.‬
‫בלי הסחות דעת. תביאי את הרשת.‬
‫אוי, שיט!‬
‫הלו? אפשר לקבל עזרה, בבקשה?‬
‫כן! עזרה!‬
‫זה בכלל לא ארון קבורה. יש כאן דלת.‬
‫מי שנמצא שם יוצא דרך המרווח הזה.‬
‫כל כך רועש!‬ ‫-לוסי, תהיי מוכנה!‬
‫זה לא זז.‬ ‫-בבקשה, תעשו שזה יפסיק!‬
‫תעשו שזה יפסיק…‬
‫ג'ורג'.‬
‫לוסי!‬
‫אטמי אותו!‬
‫הנה מגיעה התגבורת. סוף סוף.‬
‫אלוהים.‬
‫זה בטוח עכשיו. אבטחנו את זה.‬
‫אוקיי, אנחנו נמשיך מכאן.‬
‫לוסי, את בסדר?‬ ‫-בסדר, אנשים.‬
‫כן, אני בסדר.‬ ‫זו הייתה רק תאונה. אתה בסדר, ג'ורג'?‬
‫ג'ורג'?‬ ‫-כן, אני פה.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-לא שעתנו היפה ביותר.‬
‫מה שזה לא היה, בלמנו את זה, אז…‬ ‫-באמת?‬
‫אני עדיין מרגיש מוזר. אני…‬
‫אתם עדיין שומעים זבובים?‬ ‫אני שומע זבובים, ו…‬
‫אני לא יודעת. יש יותר מדי רעש.‬
‫מה היה שם איתו? איזשהו קישוט? מראה?‬
‫אני לא יודע. זה היה שחור,‬ ‫אבל היה משהו בתוך השחור.‬
‫לא ראיתי את זה ישירות,‬ ‫אבל זה הרגיש כאילו זה מסתכל עליי.‬
‫זה יכול להסביר את ארון הברזל.‬ ‫-אבל זה בטח שם למטה יותר מ-100 שנה,‬
‫הרבה לפני שהבעיה התחילה.‬
‫בעלי אמונות תפלות תמיד השתמשו בכסף ובברזל.‬
‫הוא גם נורה בראש, ראיתם?‬ ‫-כן, זו לא בעיה שלנו.‬
‫עבודה זו עבודה, והיא הסתיימה עכשיו,‬
‫אז הגיע הזמן שיגיעו מממב"ר לנקות הכול.‬
‫אתם רואים?‬
‫כל מה שמישהו היה צריך לעשות זה לעבוד קצת.‬
‫זה לא היה כל כך קשה, נכון?‬ ‫עבודה טובה, מר לוקווד.‬
‫בוא איתי, תחתום על כמה טפסים,‬ ‫ואוכל לשחרר תשלומים.‬
‫מושלם.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫שימי עין על ג'ורג'.‬ ‫-כן.‬
‫זה לא בסדר אם אני קצת נלהבת? סליחה,‬
‫פשוט ממש נחמד להיות חלק מצוות ראוי.‬
‫זה בסדר אם אשאל אתכם כמה שאלות?‬
‫אני רק זקוקה לכל פרט‬ ‫שעשוי לעזור לזהות את הגופה.‬
‫מצטערת, סלחו לי לשנייה.‬
‫זה בסדר. אני יכול לעשות זאת.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן, אני בטוח. בואי.‬
‫הנה.‬ ‫-נהדר, תודה.‬
‫ואני חושב שיש לנו עוד אחד מ…‬
‫לאן היא הלכה?‬
‫המועצה, הנה.‬
‫לוסי.‬
‫לוסי!‬
‫זה אמר את השם שלי.‬
‫זה דיבר אליי. הדבר הזה… אמר את השם שלי.‬
‫אקח את זה בחזרה.‬ ‫-תודה.‬
‫תענוג לעשות איתך עסקים, מר לוקווד.‬
‫ג'ורג', אל תצליב את השרשרת.‬
‫איפה בכלל נתחיל לחקור את זה?‬
‫והעצם שראיתם בפנים,‬ ‫היו סימנים מזהים כלשהם?‬
‫לא ראיתי אותו מספיק טוב.‬
‫לא. ג'ורג'.‬
‫הרשת!‬
‫ג'ורג'!‬
‫לוסי!‬
‫פשוט תעשי את זה.‬
‫אוקיי.‬
‫דיברת אליי.‬
‫את.‬
‫תתקרבי.‬
‫תודה.‬ ‫-אתה יכול לדבר.‬
‫את שומעת אותי.‬
‫לא, אני בטח משתגעת.‬
‫לא. להפך.‬
‫הייתי כל כך בודד.‬ ‫-לא, אבל זו שיחה אמיתית!‬
‫אתה רוח מסוג שלישי.‬
‫כן. כל כך מסוכן.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫לא אני. הם, אם הם יגלו.‬
‫מה? מי?‬ ‫-לילד יש סודות.‬
‫הדלת.‬
‫מה? לוקווד?‬ ‫-אני יכול להסביר.‬
‫אבל לא בצנצנת הזאת.‬
‫תוציאי אותי.‬
‫לא, אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫אבל יש לי כל כך הרבה להראות לך, ללמד אותך.‬
‫סמכי עליי.‬
‫לא, רגע. לא…‬
‫איפה היית?‬
‫עבדתי, בבית הקברות.‬
‫איזה בית קברות?‬ ‫-מה?‬
‫היית ליד כוח.‬ ‫-איך אתה יודע?‬
‫תגידי לי איפה היית. תגידי לי!‬
‫המוות מגיע!‬
‫אתה מטורף!‬ ‫-המוות מגיע!‬
‫שתוק! בבקשה, פשוט תשתוק!‬
‫נתת למישהי שהיא לא סוכנת‬ ‫להיכנס למעגל הברזל.‬
‫אני מצטער.‬
‫ג'ופלין שאלה על סימנים מזהים,‬ ‫וזכרתי שראיתי כיתוב על המראה.‬
‫ועכשיו הבאתי אותו לתרגום.‬ ‫-לא, ג'ורג', סיימנו.‬
‫אילולא לוסי, היית מת!‬
‫יש רוחות רפאים ויש אותנו,‬ ‫וזה להרוג או להיהרג.‬
‫נתת לדעתך להיות מוסחת.‬ ‫-לוסי ברחה באמצע עבודה,‬
‫אבל בה לא היית גוער ככה, נכון?‬
‫ודרך אגב, המראה הזו קודמת לבעיה.‬
‫רק תחשוב על זה.‬ ‫תן לזה לפוצץ לך את המוח לשנייה.‬
‫מי יודע מה היא תגיד לנו?‬ ‫לא היינו צריכים להשאיר אותה שם.‬
‫מה קרה לך? אמרתי לך לשמור עליו.‬
‫הגולגולת. היא דיברה, ממש עכשיו.‬
‫ולא איזו לולאת מוות אקראית שחוזרת על עצמה.‬ ‫שיחה אמיתית.‬
‫איתי.‬
‫היא מדברת אלייך עכשיו?‬
‫לא. לא, תראו,‬ ‫אני יודעת איך זה נשמע, אבל זה קרה.‬
‫אני אומרת את האמת.‬ ‫היא השתמשה בשם שלי. לכן התעלפתי אתמול.‬
‫לוסי, זה בלתי אפשרי.‬ ‫-לא, זה לא. מריסה פיטס עשתה זאת.‬
‫צריך לסובב את השסתום הזה, ואז הקול משתחרר.‬
‫בחייך, ג'ורג', אתה חייב להאמין לי.‬
‫היא אמרה שיש לך משהו מסוכן בחדר ההוא.‬ ‫החדר הסודי ליד המדרגות.‬
‫אז? זה נכון?‬
‫כי אם כן,‬
‫זה מוכיח שיש לנו כאן‬ ‫רוח אמיתית מסוג שלישי עם יכולת חישה,‬
‫ושאני ממש פאקינג חזקה!‬ ‫-לא שפויה מבחינה קלינית.‬
‫זה לא סתם חתך קטן.‬
‫את צריכה לבדוק את זה.‬
‫אולי יש לך רעלנים בדם.‬ ‫-לא!‬
‫אני לא מורעלת, או הוזה, או משתגעת.‬ ‫ג'ורג', תסתכל עליי!‬
‫זה אמיתי!‬
‫לוקווד, זה מה שקורה‬ ‫כשאתה נותן לאנשים להפוך מקורות לאביזרים.‬
‫ויתרת לה על זה‬ ‫רק כי אתה אוהב את איך שהיא מביטה בך,‬
‫אבל אני זה שדעתו מוסחת?‬
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫לוקווד, בבקשה, אתה חייב להאמין לי.‬
‫את לא מריסה פיטס.‬ ‫-למה?‬
‫כי אתה לא מסוגל להיות טום רוטוול שלי?‬ ‫השני הכי טוב?‬
‫אלוהים. זה באמת העניין, נכון?‬
‫כי אתה יודע שאני לא משקרת.‬
‫ואני צודקת לגבי מה שיש בחדר המחורבן הזה.‬
‫את מדברת על משהו שאת לא מבינה.‬
‫את שומעת מבקרים טוב יותר‬ ‫מכל אחד אחר שאי פעם הכרתי,‬
‫אבל את לא יכולה לדבר איתם.‬ ‫ואם אי פעם תזכירי את החדר הזה שוב,‬
‫את גמרת פה.‬
‫לפני הסיווג,‬
‫עבודתו של סוכן הייתה כאוטית ובלתי צפויה.‬
‫הם נלחמו באפלה.‬
‫לא היה בזה שום מדע.‬
‫אבל ברגע שהתחלנו לזהות דפוסי התנהגות,‬ ‫התחלנו למיין לקטגוריות.‬
‫המבקרים החלשים הם מסוג ראשון,‬ ‫והחזקים יותר הם מסוג שני.‬
‫דיברת על קטגוריה שלישית,‬ ‫במידת מה מעוררת מחלוקת, של מבקרים,‬
‫והיא הסוג השלישי.‬
‫הם כל כך נדירים, שאת האדם היחיד‬ ‫אי פעם שהיה לו מפגש מתועד עם אחד.‬
‫מה השאלה שלך?‬
‫מה תגידי לאנשים שלא מאמינים‬ ‫שרוחות מסוג שלישי קיימות,‬
‫שהן רק מיתוס?‬
‫הכחשה היא תגובה אנושית מאוד‬ ‫כשנתקלים ברעיונות חדשים.‬
‫במיוחד ברעיונות כה מפחידים.‬
‫מבקר מסוג שלישי הוא כזה שמתנגד בהתרסה‬ ‫לעבור הלאה מעולם בני התמותה.‬
‫רוח בעלת כוח ואינטליגנציה יוצאי דופן.‬
‫היא חושבת, מרגישה ומדברת כמוך או כמוני,‬
‫אבל עושה זאת לבד ובחשכה, לנצח נצחים.‬
‫עד שהיא נתקלת בנשמה חיה בעלת כישרון לתקשר.‬
‫ולמיטב ידיעתנו, נראה שאני היחידה.‬
‫כן?‬
‫היי.‬
‫אני יודע שאני נראה כמו אנתוני לוקווד,‬ ‫אבל אני לא.‬
‫האמת שאני רופא בעל הסמכה מלאה, אז…‬
‫יופי.‬
‫כי הוא התנהג אליי כמו שמוק רציני לפני רגע.‬
‫קדימה.‬
‫תביא את זה.‬
‫אני לא בטוח מה אני אמור…‬
‫זה יכאב.‬
‫תודה על האזהרה.‬
‫אני…‬
‫התייתמתי בגיל שש.‬
‫אז…‬
‫כל מה שאני יכול להגיד‬ ‫זה שאני לא ממש נהנה לדבר על העבר שלי.‬
‫וזה מה שנמצא מאחורי הדלת ההיא.‬
‫אוקיי.‬
‫ו…‬
‫את השתמשת בזה כדי לשכנע אותי‬
‫שלא רק שאת אחת משני אנשים בלבד‬ ‫בהיסטוריה של העולם‬
‫שיכולים לדבר עם רוחות רפאים,‬
‫אלא גם שבאמת יש‬ ‫רוח רפאים מסוג שלישי בבית שלנו.‬
‫את יודעת, אלה שני אירועים‬ ‫שההסתברות שיקרו היא אחד למיליארד.‬
‫והסיכויים שאת צודקת…‬
‫אני יודעת. גם אני לא הייתי מאמינה לי.‬
‫זאת…‬
‫לא הבעיה.‬
‫הבעיה היא שכשאתה אוהב את אור הזרקורים‬ ‫כמו שאני אוהב,‬
‫זה דורש ממך התאמה רצינית‬ ‫להבין שהסיבה האמיתית שאתה כאן‬
‫היא להאיר על מישהי אחרת.‬
‫אתה מאמין לי.‬
‫אני מאמין.‬
‫לגבי הכול.‬
‫תודה.‬
‫אתה יודע שאני לא רוצה‬ ‫את אור הזרקורים, נכון?‬
‫אני יודע.‬
‫זה מכעיס.‬
‫אני מניחה שזה הופך אותי לנכס רציני, לא?‬
‫לא אעשה שוב את הטעות הזאת.‬
‫נלך בזהירות.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אז, מה זה אמר?‬
‫כן…‬
‫טוב, הוא… הוא אמר שהוא מריח עליי כוח.‬
‫הוא נהיה ממש מגעיל.‬ ‫ואז הייתה לו נבואה מוזרה לגבי המוות.‬
‫נבואה לגבי המוות?‬ ‫-כן, אני יודעת. זה רציני, נכון?‬
‫אבל היה נראה שהוא ממש בטוח בזה.‬
‫כדאי שנגיד לג'ורג'.‬
‫ג'ורג'?‬
‫אני מצטער על קודם.‬
‫אנחנו יכולים לדבר?‬
‫לוקווד, איפה הוא? השעה שתיים לפנות בוקר.‬
‫אנחנו צריכים למצוא אותו. עכשיו.‬
‫- האמת שוכנת מעבר -‬
‫זירת פשע.‬
‫מה לעזאזל…?‬
‫- ממב"ר‬ ‫אין מעבר -‬
‫קארים.‬
‫מה אתה עושה פה, לעזאזל?‬ ‫-לא עשיתי את זה.‬
‫את מה שזה לא היה שמישהו עשה.‬
‫אתה בזירת הפשע שלי. והמראה נגנבה.‬
‫מה? אבל זה יצא מהאדמה רק לפני כמה שעות.‬
‫שמעתי שאתם ביצעתם את החפירה.‬
‫היה משהו חריג?‬
‫לא, לחלוטין לפי הספר. יש חשודים?‬
‫עדיין לא.‬
‫אבל הם הפילו ילד בן 12 ממשמרת לילה‬ ‫כדי להיכנס, אז הם בהחלט ישלמו על זה.‬
‫למה לא יצרו איתנו קשר?‬
‫זה כבר לא התיק שלכם.‬
‫יש לנו צוות אחר על זה.‬
‫קארים! בדיוק שמענו על החפירה שלכם.‬
‫לוקווד כאן?‬
‫או שהוא יזרוק אותך מתחת לאוטובוס בגלל זה?‬
‫אנחנו כאן.‬
‫ערב טוב.‬
‫את בסדר, קאט?‬ ‫-ערב טוב, המפקח.‬
‫אנתוני לוקווד ותיק משתבש.‬
‫נראה שדבר לא משתנה.‬
‫נחמד לראות אותך פה, קיפס.‬ ‫זו כבר פעם שלישית השבוע, לא?‬
‫שנייה, לפי הספירה שלי.‬ ‫-המראה נעלמה.‬
‫זה גדול.‬ ‫-נכון, וזה התיק שלנו.‬
‫כבר לא. כבר הוצאנו דוח ראשוני.‬
‫השאלה הראשונה היא למה יש ארון ברזל‬ ‫מאה שנה לפני הבעיה?‬
‫ובכן, מסד הנתונים של פיטס מאשר שזו מזקקה,‬
‫שהשתמשו בה במבשלות בסוף המאה ה-19.‬
‫הוא מאשר גם שב-1886 היה ויכוח עבודה אלים‬
‫בהילדרו'ס איילס שבקילברן.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫אנו מאמינים‬ ‫שהאדם הלבוש היטב הזה היה הבעלים,‬
‫שנרצח על ידי עובדיו‬ ‫ונקבר בדבר הראשון שהם מצאו.‬
‫מבשל בירה שנרצח בטעות?‬ ‫-דרך נוראה למות, אדוני.‬
‫זה יסביר מדוע הוא לא שקט.‬
‫המראה היא ללא ספק חפץ אישי,‬ ‫שהיה יקר לו מספיק כדי להיות המקור שלו.‬
‫אלא אם לקארים יש תשובה טובה יותר?‬
‫כן, האמת שיש לי.‬
‫יש לך?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אני יודע מי האיש הזה.‬
‫כדאי שזה יהיה טוב, קארים.‬
‫בובי, למה שמישהו יסחוב מזקקה מברזל יצוק‬ ‫לאורך שלושה קילומטרים‬
‫רק כדי שיהיה לו במה לקבור גופה?‬
‫עושים את זה כי זה ברזל.‬
‫עושים את זה כדי להגן‬ ‫מול הרוחות הרעות שמנסים לקבור.‬
‫כמובן שאנחנו מדברים על 100 שנה לפני הבעיה,‬
‫אז זה משונה, אבל,‬
‫אז יש את הרישום על המראה.‬ ‫ראיתם את זה, נכון?‬
‫אנחנו עובדים על זה.‬ ‫כבר שכרנו מתרגם מארמית.‬
‫שישמח על העבודה, אבל זו פניקית.‬
‫אופנתית מאוד‬ ‫בחוגי תורת הנסתר הוויקטוריאניים.‬
‫כתוב שם "האמת שוכנת מעבר".‬ ‫-זו הסיסמה של אחוות הזרועות הפתוחות.‬
‫ושל עוד שש כתות רוחות רפאים לאורך השנים,‬ ‫אבל זה השימוש הכי מוקדם שמצאתי.‬
‫המוות הזה לא היה תאונה.‬
‫יש לנו פה איש תורת הנסתר עשיר‬ ‫שהקדים את זמנו, שהוצא להורג ונקבר בסתר‬
‫עם מראה שתהיה שווה הון בשוק השחור.‬
‫אז,‬
‫זה התיק שלנו?‬
‫אם יש לך את השם. לא החלטתי.‬
‫יש לך משהו על ד"ר אדמונד ביקרסטאף‬ ‫בדוח הזה שלך, בובי?‬
‫בית הקברות היה שייך למשפחתו.‬
‫אדמונד ביקרסטאף? הוא בדיחה.‬ ‫הסוטה הכי מפורסם בבריטניה.‬
‫אלא אם הוא לא היה.‬
‫אלא אם זה היה סיפור הכיסוי‬ ‫לסיבה האמיתית שהוא התגנב לבתי קברות.‬
‫אני לא יודע מה הוא עשה,‬
‫אבל ארון הברזל, הכיתוב על המראה,‬ ‫זה קשור לרוחות רפאים!‬
‫אין לך הוכחה.‬
‫בובי, רק תחושת בטן.‬ ‫משהו שקראתי בספר, אם אתה זוכר מה זה.‬
‫ויקטוריאנים עשירים לעיתים קרובות‬ ‫סימנו בסתר את רכושם, למקרה של גנבה.‬
‫אז אולי תפתח את זה בשבילי?‬
‫סמל משפחת ביקרסטאף.‬
‫תודה, בובי. היית עוזר נהדר.‬
‫האדם בארון הקבורה הזה הוא אדמונד ביקרסטאף.‬
‫רופא ויקטוריאני מפוקפק‬ ‫עם קשרים חשאיים לתורת הנסתר‬
‫ועם מראה חסרה‬ ‫ששווה הון לכמה אנשים אכזריים מאוד.‬
‫טוב, נראה שהצוות הטוב ביותר ניצח.‬
‫אוי, שתוק!‬ ‫-זה התיק שלנו, אוקיי?‬
‫לא הייתם יודע שום דבר!‬ ‫-שתוק, קארים!‬
‫חשבת שהוא מבשל בירה!‬ ‫-תשתקו!‬
‫אני ממנה את שניכם לתיק. תעבדו ביחד.‬
‫זו לא בעיה גדולה, נכון?‬
‫בכלל לא, המפקח.‬
‫לא, המפקח.‬ ‫-יופי.‬
‫אתרו את השריד החסר. גלו מי גנב אותו, ולמה.‬
‫אני צריך שתחלקו במידע, שתגבו זה את זה,‬ ‫ושתעשו את זה לפני שעוד מישהו ייפגע.‬
‫תזדרזו!‬
‫בואו נלך.‬ ‫-מצטער, זו הייתה אשמתי.‬
‫אז אני מניח שלוקווד החליט להאמין לך?‬
‫אולי, כן. אני לא מצפה שאתה תאמין.‬
‫יופי. שנקנה נקניקיות?‬
‫ג'ורג' קספר קארים, גאון שכמותך.‬
‫זאת התנצלות?‬
‫כן. לא הייתי צריך להתעלם‬ ‫מהמיקוד החד כתער שלך.‬
‫למרות שהרבה ממה שאמרתי עדיין תקף.‬
‫המראה הזו היא רמז כלשהו להבנת הבעיה,‬
‫אני מרגיש את זה. אנחנו חייבים למצוא אותה.‬
‫לא באמת נעבוד עם פיטס, נכון?‬ ‫-לוקווד!‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫גנבתם את העמלה שלנו. התיק הזה גדול עליכם.‬
‫אתה יודע שהוא לא, קיפס.‬ ‫זה אוכל אותך, נכון?‬
‫אנחנו הכי טובים בעבודה הזו.‬
‫אתם לא רלוונטיים.‬ ‫-אוי, למען השם.‬
‫קוויל קיפס, התוספתן המהלך.‬
‫מישהו באמת צריך להוציא אותך.‬
‫אין סיכוי שאני עובד איתך על זה.‬
‫קיוויתי שתגיד את זה.‬
‫אולי נעשה את זה קצת יותר מעניין?‬
‫מרוץ למציאת המראה.‬
‫המפסיד יצטרך לפרסם הודעה ב"טיימס"‬ ‫בה הוא מברך את המנצח.‬
‫עמוד שלם?‬
‫תתבגר, טוני. הנה התנאים.‬
‫המפסיד יתפטר,‬ ‫ולעולם לא יעבוד שוב בתעשייה הזו.‬
‫לונדון תהיה בטוחה בהרבה‬ ‫בלי שלושה חובבנים שמועדים בכל מקום.‬
‫עשינו עסק?‬
‫מה קרה, טוני? אתה פוחד שתפסיד?‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫תיהנה מהתיק האחרון שלך.‬
‫מה הוא עושה, לעזאזל?‬
‫מה שבא לו.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬