EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
KAPITTEL 3
La oss se hva vi har.
-Hei. -Hei. Velkommen.
-Hei. -Det er som et eventyr.
Nydelig, ikke sant?
-Kom inn. Jeg har detaljer til dere. -Se her.
Det er praktfullt.
-Pass på trappen. -Takk.
-Åpne døra. -Ja visst.
Takk. Følg meg.
-Så… -Dette er fint.
Som sagt er huset over 150 år gammelt.
-Å, jøss. -Jøss.
Alle originaldetaljene er her.
Den åpne peisen fungerer.
-Ja! -Den er flott.
Se dere rundt. Ta dere god tid.
Jeg venter på kjøkkenet.
-Dette er nydelig. -Se her.
Hva er haken?
Hvorfor kvitter de seg med stedet?
De skal separeres.
-Så, ja. -Å nei.
Det går ikke som planlagt, så dere må utnytte det.
Akkurat.
Her er kjøkkenet,
og det er en fin frokostplass ved vinduet.
Skal øya være her?
Det er ikke en øy. Den skal bort.
Nok en gang: Vi har originaldetaljer overalt.
-Jeg elsker det. -Jeg også.
Her har vi et litt mindre rom.
Dere kan ha enkeltseng her.
Men jeg synes det passer bedre som barnerom.
-Steve, et barnerom! -Greit.
Det kan bli et barnerom.
Vi kan ha en vogge der og gyngestolen vår der.
Og du har denne vakre buen.
Dere kan bruke denne som målestokk
for å se hvor høye barna har blitt.
Jeg liker den detaljen.
Går det bra?
Det gjør vel det.
Skal du bort i vinter?
Nei.
Advokatene mine så på alt. De er fornøyde.
Er dine?
Hvorfor snakker du slik til meg?
Som på The People's Court eller noe.
Jeg kom for å få papirene signert.
Så vi skal skille oss fordi vi var utro?
Det gir ikke mening.
Jesse Jackson,
herr Hold Liv i Håpet,
-har barn med en annen kvinne. -Ikke tull!
Jeg kom for å hente sakene mine og dra,
så skriv under.
Vet du hva dette er?
Dette er ekteskap.
Det her.
Det er en jævla kamp.
Enten blir du, eller så går du.
Jeg går!
Jeg prøver å dra!
Vet du hva som er morsomt?
Om det hadde gått så bra med boka som du trodde,
ville jeg ikke engang nådd deg.
Du ville vært i Manhattan, til knes i fitte.
Hadde pratet med assistenten.
"Til knes i fitte"? Er jeg Barry White?
Helvete.
Greit. Slutt.
Alicia, vær så snill!
Gi meg fem minutter.
Det er alt jeg ber om.
Vi har vært gjennom så mye.
-Jeg vil bare ha fem minutter. -Ok.
Om du gir meg det, får du være i fred.
Jeg skriver under og lar deg gå.
Bare gi meg fem minutter.
-Vil du snakke? -Ja.
La oss snakke.
Jeg ga deg alt i dette forholdet.
Jeg ga deg alt jeg kunne.
Jeg satte deg fremst.
Vet du hva du aldri spurte om?
"Alicia, hva vil du ha ut av dette?
Hva vil du ha fra oss?"
Og da jeg sa hva jeg ville ha,
måtte jeg overtale deg.
Jeg er ikke tjeneren din.
Jeg tilhører meg selv.
Jeg er ikke en rekvisitt i din suksess.
Jeg er ikke støtten din når du mislykkes.
Vi kan gå over dette igjen og igjen,
rundt og rundt i ring…
…men det er ikke min sak lenger.
Det er det ikke.
Jeg er ferdig.
Jeg er jævlig sliten.
Så skriv under på de jævla papirene.
Skriv under.
Selger du faktisk?
Kan du ikke leie det ut i noen måneder?
Niks.
For mange minner.
Jeg må gi slipp.
Leit. Jeg vet det var drømmen din.
Jeg vet ikke engang om det var min drøm.
Alt ble bare borte.
Går det bra med deg midt oppi skilsmissen?
Jeg tror ikke noen har det bra midt oppi en skilsmisse.
Det er kjipt.
Det er livets ultimate fiasko.
Vet ikke om det er den ultimate fiaskoen.
Det føles sånn. Helt ærlig.
Jeg føler meg som… Jeg vet ikke…
Det er en fiasko nå, men på lang sikt er det suksess.
Fiasko er å være sammen med en tosk
du ikke skal være sammen med i 20 år.
Det… Det er fiasko.
Det er sant.
Det er ingen fiasko.
Dere er i ulike øyeblikk.
Dere ville ha ulike ting.
Tenk om dere hadde fått barn.
Skulle du røykt gress med barnet?
Håper ikke det.
Skal jeg slutte med gress og få barn?
Det fins flere valg. Du kan gjøre noe annet.
Det er ikke "røyke gress, spise snop eller oppdra barn".
Dere er bare i ulike øyeblikk,
og folk slår opp på grunn av det hele tiden.
Ja.
Takk.
Takk for at du stiller opp…
…spesielt etter, du vet…
Jeg ble opphengt
i å møte berømte folk og slikt.
Og nå sitter jeg i et halvtomt hus,
og du er er den eneste som er her.
Du har alltid stilt opp for meg.
Jeg setter pris på deg.
Og jeg på deg.
Du dro en skikkelig Hammer.
-Solgte lenkene, selger huset. -Ja.
Helvete.
-Nå må du lage gospelalbum. -Ja.
-Vi må be om å klare oss i dag. -Kom igjen.
Vi må lage Behind the Music.
Samlealbumet.
Jeg må finne alle jeg lånte penger til.
Si: "Du."
Lånte du bort penger?
Ikke til meg. Jeg kunne trengt det.
Visste ikke at du bodde hos foreldrene dine.
-Du kunne hjulpet meg med håret. -Kunne gitt deg hårplugger.
Det ser bra ut. Hun tok feil.
Håret ditt tykner. Det…
Du ser bra ut for meg.
-Hei, mamma. -Hei.
Det passer dårlig.
Jeg har mye å tenke på.
Jeg også.
Jeg måtte rydde bort siste rest av mors ting.
Unnskyld. Jeg skulle hjulpet dere.
Alt i orden. Jeg og tante Joyce ordnet det.
Hvordan går det?
Bra.
Pakker.
Prøver å komme meg vekk.
Jeg vet jeg alltid sier at du skal være sterk.
Les Bibelen.
Vet ikke hvorfor. Jeg har ingen.
-Skal jeg kjøpe en? -Nei.
Du kan snakke med meg.
Jeg er her for å lytte.
Jeg føler at jeg rotet til alt.
Jobbet hardt for å komme hit, og nå er jeg alene.
Jeg føler meg langt unna alle.
Du har alltid meg.
Om du bare har moren din, er ikke det et bra tegn.
Helvete heller. Noen ganger trenger du bare mamma.
Sant.
Jeg vet du vil ta over verden,
men jeg vil ikke at du skal forlate alle mens du gjør det.
I fjor måtte jeg snakke med assistenten din
bare for å sende en bursdagsgave.
Beklager. Jeg var på reise.
Jeg vet du er langt nede nå.
Men husk at etter alle mørke netter
kommer en lysere dag.
Dette går også over.
Greit, pastor.
Når det gjør det, er du et bedre menneske.
Du er sterkere og klokere.
Uten prøvelser kan man ikke vitne.
Jeg er glad i deg.
Glad i deg også.
TIL SALGS
Tekst: Heidi Rabbevåg