Я вас вб'ю! Я вас повбиваю!
Ви нічого не бачили!
Це Драґан Зерґович. Після інциденту він, звичайно, переховується.
Тут перелік усіх відомих місць, де він може бути.
Власна нерухомість, компанії, безпечні сховки тощо.
А це Бйорн Дімель. Його адвокат. Можливо, Зерґович спробує з ним
- зв'язатися. - Добре, я поїду до вілли на озері.
Цього разу доведеться лишити плавки вдома. На тобі - контора.
- Так? Меллере, що таке? - Я щодо Бйорна Дімеля. Щоб у
тебе не було неприємностей.
О, я неупереджена, якщо ти про це. Ми просто разом вчилися. До того ж,
ми розшукуємо не Бйорна Дімеля, а Драґана Зерґовича.
Так. Гаразд.
Тату, все добре?
Мгм. Усе гаразд.
- А хочеш невеличкий сюрприз? - Ура! Обожнюю сюрпризи.
Але спочатку треба заплющити оченята. А тоді я скажу чарівні слова,
і буде сюрприз.
Мгм.
Увага. Сюрприз. І можна дивитись.
Тату, а чарівні слова.
Ее, точно. Зараз. Фокус-покус фідібус, обирай солодкий мус!
Можеш скуштувати будь-яке морозиво, яке схочеш. Добре?
Мгм.
- А татко зараз повернеться, гаразд? Так. - Ага.
Фокус-покус. Що за фігня?
Ти ж сам казав, що треба розділяти сім'ю і роботу.
Чи плани змінилися?
Ні, ні.
Що ж. Дякую за допомогу, друже. Зараз він мене вивезе.
А як далі вести справи, я буду повідомляти за допомогою газети.
І простеж, щоб мала теж сіла.
Щось усередині мене категорично було проти,
аби я садив Емілі в одне авто з цим психопатом.
- Босе? - Га?
- Може, дати тобі води в багажник? - Нащо, тут кілька
кілометрів. Закривай. Швидше.
Цілком очікувано я далеко не заїхав.
Однак в усвідомленому пофігістичному стані і з пульсом тридцять ударів на хвилину
я сприйняв незаплановану зупинку як невеличке юридичне тренування.
Гер Дімель.
Нам курячі нагетси.
Ні. Тут я роблю замовлення. Виходьте. Загальна перевірка.
Таку загальну перевірку ви можете здійснювати
лише за умов загального руху. А ви стоїте на в'їзді підземного паркінгу,
тобто на приватній території. Ми можемо уникнути паперової тяганини
через офіційну скаргу на вас, якщо просто скажете, що вам треба.
Що ж. Скажіть, ви бачили Драґана Зерґовича?
Так, він у багажнику.
Он як?
У салоні не було місця. А тут сидить моя донька.
Так. Але дитяче автокрісло має бути встановлене позаду.
Ні, немає таких правил, за якими потрібно садити дітей позаду. Ясно? Дитину
можна садити попереду, якщо подушка безпеки не становить для неї небезпеки,
як, наприклад, у випадку з дитячою автолюлькою. Це не автолюлька.
Забирайся.
У вас є діти?
- Я просто хотів знати, чи ви… - А знаєте, чого хочу я? Залишитися з
донькою. Не хочу бачити поліції, яка не знає законів, і хочу курячих нагетсів. А
це, вочевидь, не в цьому місці. Гарного дня.
Поїмо зараз, так?
Оо. Тату, дивись, який він милий.
Такий пухнастий.
Супер!
Ми їдемо відпочивати.
Татко - найкращий татко на світі.
Алло, фрау Еґманн.
Алло, Бйорне. Як справи?
Добре. Саме їду з донькою за місто. І твоєму колезі я вже сказав, що нічого не
- знаю. - Так, я швиденько. Раптом
спілкуватимешся сьогодні зі своїм
улюбленим клієнтом, скажи йому, будь ласка, що нам ще ніколи не було так легко
розкрити вбивство.
- Гадки не маю, про що ти. - Саме тому ти був в офісі.
Ні. Ні. В офісі донька захотіла
пограти в адвоката.
Тату, я ж просто малювала.
А що це гра в адвоката? Перешкоджати слідству і
брехати давнім знайомим?
Ніколь, Еммі, як я вже казав, поряд і все чує.
Привіт, Ніколь.
Так, Емілі. Скажи йому, будь ласка, нехай здасться, гаразд? І в усіх буде
менше мороки.
Гаразд. Шкода, що у вас багато мороки. Подалі від такого ми з Емілі і їдемо. Тож
- бувай, так? - Бйорне?
Чао.
Тату, а коли ми приїдемо?
Еем… Зараз.
Зараз?
Так, скоро.
Зараз?
Так, скоро.
Зараз?
І приїхали.
Юхуу!
- Ми на місці. - Ура!
Тату, а що це стукає?
Та це робота. У татка в багажнику є одна робота.
Робота зачекає, тату. Спочатку острівець часу, а потім - робота. Ось так.
Тату, швидше.
Спочатку острівець часу.
Тату! Іди сюди!
Татко - найкращий татко на світі.
Гей! Гей! Адвокате!
Тату, іди сюди!
Ми самі завдаємо собі найсильнішого стресу,
оскільки маємо викривлене уявлення про свободу.
Свобода не в тому, щоб робити те, що хочеться.
А що в цьому не так?
Думка про те, що ви мусите робити щось постійно,
- основна причина стресу. І лише коли ви усвідомлюєте,
що не мусите робити те, чого не хочете, лише тоді ви вільний.
Тату! Іди вже сюди.
Мені довелося відвідати курси з усвідомленості, аби збагнути те,
що моя донька розуміла інтуїтивно.
Що потрібно захищати острівці часу від вторгнення.
- Адвокате! - Тату!
Відкривай!
Ходімо нарешті!
Я не мушу робити те, чого не хочу.
- Тату! - Я вільний.
- Агов! Гей! - Юху! Так! Так! Юху! Тату, швидше.
До кінця дня багажник із Драґаном був на відстані світлових років від мене.
Поки я обприскував Емілі сонцезахисним спреєм,
багажник нагрівся приблизно до п'ятдесяти семи градусів. Через годину він, мабуть,
став удвічі гарячішим за Драґана, і той рясно потів,
аби підтримувати температуру тіла.
Кровоносні судини у шкірі розширилися,
щоб відводити тепло через посилений приплив крові.
До обіду кров в організмі Драґана циркулювала
з максимальною інтенсивністю, і незабаром після цього
його серцево-судинна система відмовила. Можливо, саме тоді,
коли ми з Емілі запускали кораблик.
А коли я поклав Емілі спати, Драґан, імовірно, вже був мертвий.
У нас із донькою був чудовий день. А в Драґана - останній. І за іронією долі,
він помер від вигорання внаслідок мого усвідомленого відпочинку.
Тату, підйом, підйом, підйом!
Тату, вставай!
Озеро ще тут.
Мгм.
Тату, дивись, ворона. Ворона кличе нас на сніданок.
А ми покупаємося?
- Хочеш покупатися? - Так.
Звичайно. Ми сьогодні будемо купатися. І… Хочеш на сніданок морозива? Тільки не
- кажи мамі. - Ура!
Усе.
Тату, а що це так дивно пахне?
Гмм. Ее… Так, це… Це робота в багажнику.
А можна її прибрати?
Мгм. Обов'язково приберу, мишеня. Обіцяю. А поки що відчинимо вікна, гаразд?
Гаразд.
ПРОПУЩЕНІ ВИКЛИКИ: КОНТОРА, Д-Р ДРЕЗЕН, ТОНІ, НЕВІДОМИЙ НОМЕР, НІКОЛЬ ЕҐМАНН
Гер Дімель, це фрау Бреґенц.
Нам обривають телефон через вашого клієнта.
Адвокате, це Тоні. Передзвони.
Привіт, Бйорне. Це знову Ніколь. Минулого разу ми недоговорили.
Я маю ще кілька запитань.
Це фрау Тевес з «Анцайґер». Я маю до вас кілька запитань
щодо Драґана Зерґовича.
- Якого біса? Передзвони або пошкодуєш! - Мгм, не в такому тоні.
Привіт.
Ну як? Привіт. Один, два, три і упс! Яка ти важкенька! Ти підросла?
Так, я вже доросла.
- Як вихідні? - Добре.
- Так? Було добре? - Так.
Дуже добре?
Було супер, ми купалися. І там були рибки. А ще чорна ворона.
Тобі сподобалося?
Так.
- За мамою скучила? - Ні.
- З татом було добре? - Так. Треба так частіше?
Так.
- Справді? - Мгм.
Пограєшся?
- Так. Пограюся. - Добре.
Гаразд.
Дякую.
Вип'єш кави?
Еем… Так, чому ні?
Мені ще ніколи не доводилося думати про те, як позбутися трупа.
Драґан робив це багато разів. Але річ у тім,
що саме Драґан і був проблемою.
От чорт. Тоні.
Бйорне!
Що?
- Ти не відповідаєш на дзвінки? - Та ні. Але ж ти розумієш, що у
мене зараз дуже багато роботи, так?
Тайсоне!
Якого біса? Думаєш, у нас нема роботи? Нам потрібен Драґан. Кажи, де він?
Знаєш, Тоні, у мене наказ нікому не казати.
Гаразд. Але ж усе минуло добре?
Так. Він у безпечному місці.
- Ніяких вказівок? Наказів? - Ні, усе буде так, як домовлялися.
Та у нас тут війна. Борис лютує, а ти релаксуєш.
Ніхто не релаксує. Драґан обережний. На щастя. Тоні, можеш вгамувати свого пса?
Скажи, Борис озвірів через те, що вбили його людину. Треба реагувати.
Добре, але ж я не можу ставити йому ультиматумів, так? Я доповім йому, що
- справа термінова. Домовились? - Скажи йому, що все горить.
А що це так смердить, мм?
Зіпсовані шашлики. З вихідних. Забув забрати з машини.
А така спека. З'їси, може?
Ти нормальний? Викинь те лайно!
Саме збирався це зробити.
Як вихідні?
З донькою. З Емілі.
Круто. Круто. Спокійно.
Так?
Мгм.
Радий.
Бляха.
Тоні мав рацію. Шашлик треба було викинути.
Яка гидота.
Що яснішим ставали мої думки і нюх, то чіткіше я усвідомлював,
що мені доведеться зробити так, аби цей труп зник без сліду.
Думка про це була огидною, проте я нічого не міг вдіяти.
Треба було якомога швидше лишити це вбивство в минулому.
Спочатку треба було витягти того кабана з багажника.
Гм.
Навіть найдовший шлях починається з маленького кроку.
Але якщо кожен крок буде усвідомленим, то наприкінці шляху ви
не будете виснажені, ви відчуєте легкість.
Отож із кожним кроком зосереджуйтеся на тому, що цей крок вам дає.
Мгм.
А зараз зробіть глибокий вдих і видих.
І вдих, і видих.
Дихання - головний інструмент усвідомленості.
Коли ми зосереджуємося на ньому, ми можемо приборкати вплив
негативних емоцій.
Подумайте, для чого ви збираєтеся щось робити,
а потім виконуйте дії спокійно і зосереджено.
От чорт!
Палець…
Палець Драґана був потрібен для того, аби всі думали, що він живий.
Великий палець був його печаткою, яку він ставив на повідомленнях
своїм підлеглим.
НЕЗАЛЕЖНО
ВИДИХНУТИ ДІЯ
Підмізинний палець мені був не потрібен.
Проте я не хотів лишати слідів перебування Драґана на місці злочину.
Я людина, яка любить порядок.
Думаю, я б зачистив усі сліди, навіть якби не боявся можливих
правових наслідків.
Спостереження на озері, з човна.
А чому ви більше не там?
Бо Дімель поїхав, і не було чого знімати. Там взагалі нікого.
Я подивлюся.
Гаразд. Бувай.
ТІНІ - НЯНЯ НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
КОЛИ ВИ БУДЕТЕ ВДОМА? БЕННІ СКУЧИЛА! І МЕНІ ВЖЕ ТРЕБА ЙТИ!!!
Де ж ти, Драґане Зерґовичу?
Я став убивцею. Через бездіяльність. Я прислухався до свого сумління.
Досить довго прислухався.
Ні. Ні, я не вбачав у цьому проблеми.
Моя бездіяльність була на краще для мене й Емілі. З моральної точки зору,
я навіть заслужив на схвалення. Я захистив острівець часу.
Я виконав обіцянку, яку дав Катаріні,
тримати Емілі якнайдалі від Драґана. І судячи з усього,
принаймні Драґан вже ніколи не зможе
порушити мого острівця часу.
Кш-кш.
Бляха!