СЕРІАЛ NETFLIX
Робочий день, а я в кафе.
-Мама б мене за це покарала. -Ага. Вона мене лякає.
-Тому я не сказав своїй, куди ми пішли. -Добре, бо мені побачення заборонені.
У нас же побачення?
Звісно.
Що ти набрехала своїй мамі? Скажи на «три».
Один, два, три…
Репетиція дебатів.
-Ти теж займаєшся дебатами? -З третього класу.
Тоді в нас попереду змагання на регіональному турнірі з дебатів.
«Два на два». Не дочекаюся, коли тобі опонуватиму.
Чорт! Жоден хлопець іще так не фліртував із Деві.
Але одна дрібниця все ще турбувала її.
Можна дещо спитати?
Чому ти не написав?
Вибач. Я погано вчинив.
Але після тої вечірки я замислився,
чи варто впадати за дівчиною, яка плаче через іншого.
Я плакала якихось шість хвилин.
Я тебе розумію.
Але знай, що Пакстон — в минулому.
Мені подобається дехто інший.
Це ж я, так?
Так.
…НЕ МАХЛЮВАЛА
Доброго ранку, красуні.
Дехто в доброму гуморі.
Так. Я! Мені подзвонили з агентства талантів і запросили на кастинг.
-Вітаю! -Очманіти!
Дякую! Мою майстерність видно навіть у рекламах.
Хочете усамітнення на піратському кораблі?
Обирайте «Жалюзі Капітана Джо».
Йо-хо-жалюзі!
Поверненню не підлягає.
Поможете зняти ролик на кастинг?
Вибач. У нас з Деві турнір з дебатів.
Нічого. Попрошу Трента.
Деві, то як тобі перспектива змагатися проти Деса?
Це збуджує, правда?
Точно. Стримуватися не будемо.
Ні під час, ні після.
Поки мама по нас не приїде.
Вони щось підозрюють?
Ні. Дружба наших мам грає нам на руку.
Ми кілька тижнів разом, а вони й гадки не мають.
Що може бути сексуальнішим за таємне кохання?
Але вони не здогадувалися, що було ще одне таємне кохання,
яке нарешті готове було про себе заявити.
Ми з Анісою хочемо вам дещо сказати.
Ми зустрічаємося.
Що? Як? Коли? Чому? Ну, я знаю чому. Ви обидві класні.
Ми нещодавно поцілувалися.
Справді?
Ми одна одній подобалися
і зізналися в театральній кав'ярні.
Чорт забирай. Як круто.
Що робитимем увечері?
Не знаю. Затискатимемося в тебе в гаражі?
Ми часто це робимо. Тобі не набридає робити те саме?
Давай урізноманітнимо.
Ходімо до галереї, наприклад.
Нап'ємося перед цим?
Боже, це геніально.
Забудь. Приходь до мене.
Тобі треба писати сценарії, Пакстоне. Ти смішнючий.
Ти глянь, ми зізналися.
«Шерман-Оукс», ми — крута пара.
Ага. Тримайся, школо, йде Аніола.
Ні, це наче внутрішній орган. Може, Фабіса?
Ні, схоже на «до біса».
Будемо Фабіолою та Анісою.
-Ти хотіла обійняти чи поцілувати? -Не знаю. А ти?
Ми цілуємося на людях чи ні? Яка в нас традиція прощання?
-Не будемо надто цим перейматися. -Добре.
-До зустрічі! -Ага! Вибач.
Десе, Деві! Вечеря за п'ять хвилин!
Ти здурів?
А якщо нас спіймають? Без голів цілуватися буде складно.
Може, наші голови закопають поряд?
«Легка розминка у школі "Шерман-Оукс"»?
Для тебе наш турнір — легка розминка?
Вибач. Хтось так записав у календарі.
Ви думаєте, що отак просто розгромите нас,
бо ви з модної приватної школи?
Ні. Тобто, чи маємо ми серйозні шанси на перемогу?
Так. Але ми ж завжди виграємо.
Часто ледве-ледве.
Бо ми посилаємо до вас молодші класи.
Правда?
Мабуть, тому ми не перетиналися.
А я думаю, чого у вас учні такі дрібні.
Цього разу будуть старшокласники. Потусимо з тобою.
Ти що, сердишся?
Я не хотів тебе образити.
У «Гартман-Гілл» високий рейтинг. Ми змагаємося з коледжами.
То що? З нашої школи четверо пробувалися на «Голос».
І лиш двоє з них мертві.
У нас є несправедлива перевага.
Наша школа багатша за вашу.
Головна проблема — це недостатнє фінансування освіти.
Нормальна в мене школа, дякую.
Слухай, я не хотів тебе образити.
Я не ображаюся.
Це ти образишся,
коли я розчавлю тебе завтра на турнірі.
Добре. Чекаю з нетерпінням.
Тобі сподобається.
Тут написано «сексі», бо… сама знаєш.
Це були залишки дорогої стрічки для етикеток,
але ти справді дуже сексі.
Нащо це все?
Скотч, пакети для сміття. Тіло ховаєш?
Я зустрічаюся з лиходійкою?
Ні, я пообіцяла тітці розкласти бабусині речі.
Учора купа ящиків з Індії перекинулася,
і вона лежала під ними 12 годин.
З нею все гаразд. Каже, що вже давно так солодко не спала.
-Я б тебе запросила, але сам знаєш. -Бабуся мене ненавидить.
Я розумію. Не хвилюйся.
Я все одно сьогодні суддя на турнірі з дебатів.
Учні не так сильно мене ненавидять.
Отже, у нас обох попереду чудова субота.
Чому ми такі нудні?
А давай завтра розважимося оцим.
Я кажу, що ми знищимо «Гартман-Гілл», а Дес регоче.
Він думає, що переможе. Треба їх зруйнувати.
Я не в захваті від того, що ти втягуєш мене
у ваші шлюбні ігри.
Крім того, тут я згоден із твоїм гожим бойфрендом.
-«Гартман-Гілл» нас розчавить. -Що?
Я чув, що їхній тренер — комп'ютер, що переміг у вікторині.
Бене, відколи це ти здаєшся?
Я намагаюся не зациклюватися на інших людях.
Треба старатися перемогти.
Як? У «Гартмана-Гілл» є доступ до баз даних. Без реклами.
Ага. А єдине періодичне видання у нас — це місцева газета.
«Вісник "Шерман Оукс"».
Це той, що завжди мокрий, незалежно від погоди?
Так. Головна сенсація минулого грудня: якийсь Піт Флум
повісив стільки вогнів, що квартал лишився без електрики.
Серйозна річ.
Пан Флум каже: «Мій священний обов'язок —
наповнити район різдвяною радістю.
І так, без шестиметрової пані Клаус з оголеним бюстом тут не обійтися».
Це поможе у дебатах.
Історія організованих дебатів
сягає своїм корінням самого лона демократії.
Він сказав «лоно».
Там зброєю філософів і політиків
були не мечі, а язики.
«Язики».
Для проведення дебатів вони збиралися на пагорбі під назвою Пнікс.
-Він сказав… -Розпочнімо турнір.
Команди, ваші завдання на дошці. Щасти вам.
Еріку, ти не береш участі в дебатах. Ти сьогодні на відпрацюванні. Йди.
Схоже, ми по різні боки лінії зіткнення.
Доведеться чекати фіналу, щоб дотиснути тебе.
До фіналу тобі ще треба дожити. Побачимо, як воно буде.
Я скажу, як буде.
Погано для тебе, добре для мене.
Цілуватися ж усе одно будемо?
Не фліртуй. Сьогодні ми запеклі вороги.
Цілуватися будемо.
Отже, спортсменам слід дозволити допінг.
Подивимося, на що здатне людське тіло.
РАУНД 2 «ШЕРМАН-ОУКС»
Очевидно, що доставка на другий день — загроза для суспільства.
РАУНД 3 «ГАРТМАН-ГІЛЛ»
Нам слід вкладатися у вертикальне сільське господарство заради наших дтіей.
ФІНАЛ «ШЕРАМН-ОУКС» — «ГАРТМАН-ГІЛЛ»
Камера готова. Мотор.
Я Елеанор Вонг, мій зріст — 1,67 м.
Я прочитаю монолог Лопес із «Шахрайки з Волл-Стріт».
-Стоп. -Тобто, «стоп»?
Я ж іще не почала.
Таке відчуття, що чогось бракує.
Ага, монологу.
Ні, тут щось інше.
Боюся, нема родзинки.
Щоб агент тебе взяв, ти маєш запам'ятатися.
Це тому ти притяг стриптизерську жердину? Під час монологу вона не роздягається!
-Хочу додати тобі ваги. -Вибач, що притяг тебе сюди.
Думав, буде веселіше.
Мені весело. Люблю дивитися, як люди сваряться.
Обожнюю дивитися бої.
Я поясню, як це бачу.
Я лиш хочу додати трохи ненав'язливого антуражу.
Уяви, що ти читаєш монолог:
репліки вилітають у тебе з рота.
А коли монолог досягає кульмінації,
стається це.
Ти знущаєшся?
Чорт. Вибач!
Хлопець за кіоском з морозивом запевнив, що це для слабаків.
Елеанор! Чекай!
От зараза.
А ось і наші фіналісти! Вітаємо «Шерман-Оукс» і «Гартман-Гілл».
А решті команд скажу:
це не поразка, це — навчання.
Я, наприклад, завжди програю на змаганнях.
Гей, Девіде.
Не задирай носа,
але ми справді можемо перемогти.
Отож-бо! Ми сьогодні запалюємо.
Ну, є в них класні піджаки з голочки.
А які в них інші переваги над нами?
Юридичні помічники. І модний комп'ютер-всезнайко.
Це комп'ютер, який переміг у вікторині. Нам кінець!
Переходимо до останньої теми.
Приватизація космосу: справедливо це чи ні?
«Шерман-Оукс», ви виграли жереб. Який бік у дебатах обираєте?
Чорт. А який із них легший?
Гляньте, які розслаблені.
Під пахвами сухо, як у Сахарі.
Це пастка? Що нам робити?
Обираємо «за».
«Гартман-Гілл», вам дістається «проти».
Якщо школа не згорить. Виходьте по черзі.
Швидше, але не штовхайтеся.
ДИСКИ З ПРОБНИМИ ПРОГРАМАМИ
Це можна викидати?
Ні, це точно лишається.
Щось треба викинути.
Ти живеш тут рік, а речей маєш більше, ніж ми з Деві.
У мене талант знаходити скарби. Що тут вдієш?
Як ці шматки паперу для обгортки?
Якщо я захочу подарувати комусь соломинку, якраз вистачить.
Камало, відведи бабусю в дім і візьми те, що лишаємо.
А ми з Раєю будемо далі сортувати.
Гаразд. Ходімо, бабусю.
Добре.
А що це за візок?
Він належав Деві.
Що?
Що сталося?
КНИЖКИ ДЕВІ
Ну…
Коли Моган помер, Деві було дуже важко.
Сталося дещо дуже дивне.
Вона тимчасово перестала відчувати ноги.
О ні! Мабуть, це було дуже страшно.
Це було жахливо.
Останні кілька років були емоційною гойдалкою.
Хочеш поговорити?
Не знаю.
В ній було багато злості, вона хуліганила.
Її навіть відсторонили від навчання.
Боже.
Але зараз справи в неї краще.
На твою долю випало стільки горя.
Не уявляю, як тобі було важко.
Дякую.
З Десом завжди було так легко.
Треба бути за це вдячною.
Дякую.
ПОЖЕЖНА СЛУЖБА ЛОС-АНДЖЕЛЕСА
Неймовірно. Мій хлопець — підпалювач.
Це добре. Нам потрібна перерва.
Невже «Гартман-Гілл» дозволено мати юристів?
Правила цього не забороняють. Отже, це можливо.
Вітаю з виходом у фінал, убивце!
Ми йдемо по матчу. Принести тобі щось?
«Гартман-Гілл» іде по матчу.
Вони нісклечки не напружені?
Він назвав тебе вбивцею.
Тренер з кікбоксингу так зве мою бабцю, а вона ж тренується сидячи.
Деві розуміла, що Дес хотів бути ввічливим,
але її бісило, що він геть не відчував загрозу.
Його команда відрізнялася лише тим, що у них були гроші,
щоб найняти людей, які шукали їм матеріали.
Ці матеріали лежали в школі, і за ними ніхто не наглядав.
Ні, Деві, це шахрайство.
А вони хіба чинили справедливо?
Гра була нечесна, і пора було зрівняти рахунок.
Вона біситься. Ти в порядку?
Не в порядку. Я цвіту й пахну.
Що? Ви ж посварилися.
Це наша з Ел тема.
Спершу ми одне одного накручуємо, а потім заспокоюємо.
Якщо схопиш мене за пах, руку зламаєш.
Ясно.
У нас дуже пристрасні стосунки.
Кращого у мене в житті не було.
А по мені ж блискавка влупила.
Не знаю, старий. Це якийсь напряг.
Кожному своє.
А тепер вибач. Пора мені піти й відгребсти.
«ПРОТИ» — РАУНД 4 РЕГІОНАЛЬНИЙ ТУРНІР ІЗ ДЕБАТІВ
Деві, що ти тут робиш?
Перевіряла, чи треба когось рятувати від пожежі.
Ні. Усе добре.
Починаймо дебати.
Анісо, ти чого тут?
Щоб тебе підтримати. Я зробила плакат.
Дякую.
Ні, я його триматиму. Дівчата футболісток так роблять.
Ти скоро виходиш?
Ні. Я на заміні.
Я вийду, якщо хтось захворіє.
Ясно.
Круто. Тоді я тут посиджу.
Я нічого не чіпав.
Одної папки бракує.
Я її не брав. Мабуть, це нова юристка.
Вона пила «Криваву Мері» за сніданком.
Знаєте, пожежа трохи нас відволікла.
Думаю, буде справедливо, якщо «Шерман-Оукс»
і «Гартман-Гілл» поміняються місцями.
Протестую, Ваша честь.
Проти чого? Проти справедливості?
Ні.
Я так і думав.
Почнімо.
Ось тут те, що лишається.
Тут стільки фоток. І кілька скалок.
Та переважно фотки.
Дивися, це ти.
І дідусь.
Тоді в нас були неділі з морозивом.
В неділю ми їли виключно морозиво.
Мені завжди було зле.
Пам'ятаю. На наступний день я годувала тебе благеньким бульйоном.
Я сумую за дідусем. З ним було так весело.
Так, іноді занадто весело.
Я любила твого дідуся,
але він був мрійником, а не діячем.
Чому?
Йому не подобалася жодна робота, тому часто в нього не було роботи.
А мені доводилося розтягувати дрібні суми на довгий час.
Як думаєш, чому я стільки всього бережу?
Я про це не знала.
Та тепер цій коробці з одноразовими ложками й вилками є пояснення.
Саме тому мене лякає Маніш.
Раптом тобі доведеться бути йому матір'ю, як було в моєму випадку?
Я дивлюся на Маніша з його високими кросівками
та блискучими сережками, і не бачу дорослого чоловіка.
Я не бачу людину, яка б пішла на жертви заради тебе і сім'ї.
Я знаю, що ти хочеш мене захистити.
Але Маніш — не дідусь.
Сподіваюся, колись він тобі це доведе.
Переходимо до заключних виступів.
«Гартман-Гілл», ви перші.
Наша планета стає все менш придатною для життя,
тож приватизація космосу необхідна для виживання людини.
Як нещодавно сказав місцевий венчурний капіталіст:
«Це наш священний обов'язок…»
«Священний мотузок».
Еріку, на відпрацювання!
А Ерік мав рацію.
Не про мотузок.
Дес сказав «священний обов'язок».
Чому ця фраза така знайома?
Священний обов'язок компаній — забезпечити майбутнє нашого виду.
Щоб прекрасні мерехтливі вогні на небі
давали нам надію.
Дякую.
«Шерман-Оукс», ваша черга.
Перш ніж я почну, дозволь спитати: як звали
того венчурного капіталіста?
Пітер Флум.
-Клас. Дай мені «Вісник». Що?
«Вісник "Шерман-Оукс"».
-Я загорнула в нього бутерброд. -Боже.
Я хочу представити в якості доказу
«Вісник "Шерман-Оукс"» за 9 грудня.
Виявляється, ваш капіталіст живе в Шерман-Оукс,
і різдвяна ілюмінація його маєтку
була така потужна, що знеструмила місцеву лікарню.
Шановне людство, таким людям чхати на інших.
Приватизація робить світ паршивим і несправедливим.
Байдуже, йдеться про дослідження космосу чи освіту.
Молодець!
Рішення одностайне.
Переміг заключний виступ «Шерман-Оукс».
Ура!
Молодець!
Пані Вішвакумар, затримайтеся на хвилинку.
Ти молодець, люба. Було видно, що ти можеш вступити будь-якої миті.
Добре, що не довелося. Ненавиджу публічні виступи.
Не знаю, нащо я записалася.
Ой, зуби.
Зараза. Що з нами? Чому нам ніяково?
Не знаю. Ти мені дуже подобаєшся.
І ти мені дуже подобаєшся.
Мабуть, завжди дивно, коли спершу дружиш, а потім зустрічаєшся.
Але ми звикнемо.
Ага. Дуже скоро цілуватимемося в усіх на очах,
аж гай шумітиме.
Вітаю з перемогою.
Глянь, що я знайшов у смітнику.
Зникла папка «Гартман-Гілл». Дивно, правда?
Дуже дивно.
Нащо вони її викинули?
Багатії не цінують матеріальне.
-Вони не такі, як ми. -Деві, годі.
Я знаю, що ти махлювала. Найсумніше, що це було не потрібно.
Це заради справедливості.
Ви бачили їхніх юристів?
Я, по суті, Жан Вальжан.
Тоді я Рассел Кроу з кращим голосом, бо я запроторю тебе до в'язниці,
тобто відведу додому, тобто туди, де мене всі ненавидять.
Неперевершено. Бери рюкзак. Ходімо.
Що плануєш робити після випускного?
Я навіть не думала про це.
Спершу буде вечірка на випускний.
Я почну з неї.
Я про те, чи хочеш ти в коледж.
Не шуміть! Ми з Елеанор знайшли компроміс.
Погодилися, що Елеанор видніше.
Поїхали, люба. Світло, камера, телефон.
Я Елеанор Вонг. Мій зріст — 1,67 м. Буде монолог з «Шахрайки з Волл-стріт».
Слухай, любий.
Треба починати мислити, як люди з Волл-стріт.
Бачиш, що вони зробили з цією країною?
Вони крали в усіх.
Працьовиті люди втратили все.
Бачив, як вони поводяться в клубі?
Це вкрадені гроші.
До біса їх.
Знято!
Круто, мала! Тебе з руками й ногами візьмуть.
І ти танцювала на жердині моєї мами.
Це ідеально. Дякую, що подав ідею.
З тобою я краща.
З тобою я кращий.
-Заспокойтеся. -Серйозно?
Боже.
Маніш? Який приємний сюрприз, про який ми не домовлялися.
Добрий вечір. Вибачте, що перериваю. Перейду до діла.
Деві махлювала на турнірі з дебатів.
Вибач. Що вона зробила?
Це серйозно.
Це сімейне діло. Я піду в гараж.
Деві, як ти могла?
Що це означає? Її знову відсторонять від занять?
Я вирішив не казати директорці.
Розберіться з цим удома.
Дякую, Маніше.
-Іди до себе. -Добре.
У тебе ж можуть бути проблеми, якщо ти це приховаєш.
Можливо, але я знаю, яка Деві старанна.
Не зіпсую ж я їй майбутнє через якусь дурну помилку.
Вибачте за все це. Обіцяю більше вас не турбувати.
Чекай. Зайди.
-Це пастка? -Заходь, поки вона не передумала.
Гаразд. У вас тверда рука.
Перепрошую.
Боже.
Маніше, я маю вибачитися.
Я думала, ти незрілий самозакоханий хуліган.
Я ж викладач у школі.
Я помилялася.
Попри твою зачіску, ти доросла людина.
Ти був суворим із Деві, але й захистив її.
Це по-сімейному.
Я рада, що Камала з такою людиною, як ти.
Але ти маєш краще знати свою культуру.
Я можу тебе навчити. Хочеш?
Він дуже хоче. Дякую, бабусю.
Добре.
Деві!
Ти там?
Так. Заходь.
Мама попросила принести їжу.
Поки вони билися за роли, я прокрався нагору.
Круто. Молодець.
«Круто. Молодець» — це про тебе.
Ти нас розгромила.
З технічної точки зору.
Я трохи змахлювала. Але це нам навіть не помогло,
тому не сердься.
Я не розумію.
Ваша папка зникла через мене.
Боже. То це була ти?
А Паркер звільнив нашу юристку.
Вибач, але як нам було змагатися
з вашими юристами й модним комп'ютером?
Ой. Скажу чесно, я не в захваті від того, що ти вкрала наші матеріали,
але я не звинувачую вас за те, що ви шукали переваги. Ми теж так робимо.
Наприклад, ми беремо звичайний комп'ютер
і ставимо на нього заставку з вікторини.
Ні! Я попросила автограф у того комп'ютера.
Буду з тобою чесним.
Ти мене лякаєш.
Я ще не зустрічався з дівчиною, яка, можливо, розумніша за мене.
Мені це подобається.
Мені це теж подобається.
Що я розумніша за тебе.
Деві, що там за голоси?
Ти ж не слухаєш подкаст?
Тобі краще піти.
Можеш підкинути мені сюди рол?
Можу.
Переклад субтитрів: Катерина Мазур