Рабине.
Джоенн. Ти член цієї синагоги?
А у вас тут членство? А спортзал є?
Ми не тренуємося.
Я маю дещо закінчити, зачекаєш на мене?
Авжеж.
Біля бокового входу?
- Так. Роби свою справу. - Гаразд.
- І я це зроблю. - Гаразд.
- Це не наше. - Ні?
- Ні. - Ой.
- Привіт. - Привіт.
Що то за шикса? І чому ти стояв так близько до неї?
Не так і близько. Стара подруга.
Просто давно її не бачив.
Яка подруга? Я її не знаю.
- Мамо, ти не всіх моїх друзів знаєш. - От і всіх.
- Гаразд. - У неї є диплом?
- Ілане. - Гадаю, так. Так.
- Ребе! Як справи? - Вітаю! Добре. Як у вас?
- Гарна проповідь. - Дякую.
Хотіла вам сказати, що мій син завершив студентський фільм.
О! Чудово.
Це документалка про історію документалок.
- Чудово. - Кортить вам показати трейлер.
- Надішліть мені. - Нащо слати.
Переглянемо зараз. Він чудовий.
Вибачте, мем!
Тут волоцюгам не місце. Покиньте територію.
Звісно.
- О, ви серйозно? - Дуже.
- У дусі Скорсезе. - Так.
- Люблю його. - Так?
- Не єврей, але... - Не Спілберґ, але ми любимо.
- Саме так! Ви дотепний. Вмикаю. - Так.
Я декого чекаю. Не стояти ж мені на вулиці, де можуть убити.
Це трохи драматично.
Вбивство — і є драма, так?
Нам потрібна друга людина в нагляді за розіграшем.
Авжеж. Слухай. Ейбе, я за чесність розіграшу.
- Тільки чесно. Маю бігти. - Точно?
Тільки чесно.
Боже, це моя сестра. Сто років не розмовляли.
Якщо ви не проти!
Привіт! Боже! Усе гаразд? Де ти зараз живеш?
Гаразд. Якась шалена енергія. Тобі передзвонити?
Ні, все добре. Що таке?
Дзвонила Ешлі і сказала підготуватися до зустрічі зі Spotify.
Мабуть, вони захочуть змінити образ і назву подкасту.
Щось, що просто кричить про секс.
Гаразд. Це можна обговорити.
Гаразд.
- Що ти зараз робиш? - Стеж за думкою.
- Я була на паршивому побаченні. - Ясно.
Ешлі написала мені, що рабин питав про мене.
Я пішла з паршивого побачення і прийшла до його синагоги.
Вибач. Ти зараз у синагозі?
Так, це велика синагога прямо біля Вілширу. Вона дуже гарна.
А ти заявилася туди через 10 хвилин, як він спитав про тебе?
Я не знаю точно коли, але в контексті цієї розмови, так.
- Боже. Іспанський сором. - Не треба.
Він був радий мене бачити.
- І що ти робиш? - Він попросив зачекати надворі.
- Боже. - В хорошому сенсі.
Що хорошого... Довго ти стоїш надворі?
Хвилин п'ятнадцять.
Боже мій.
Тутешня охорона просить мене піти...
Боже. Як це огидно, якщо сказати вголос.
Так, він не хоче, щоб ти була там, сідай у машину і їдь.
Не можу. Я на таксі.
Я біля Корейського кварталу. Зараз буду.
Гаразд, надсилаю місцезнаходження.
Я не знаю жодного моеля в Сіетлі. Побачимо, що зможу зробити.
Мені треба йти.
Удачі з пенісом онука.
Хочеш веселу желейку, потусити в підвалі, пограти в теніс?
Ні. Мене чекають надворі.
Хто? Чекай. Та, з гоїв, з якою ти стріляв очима?
Може, мабуть. Слухай, ти мене прикриєш?
- Що? Ні, я піду з тобою. - Будь ласка!
У дитинстві я всюди тебе брав.
- Я всюди брав тебе. - Давай знову!
Байдуже. Іди. Тільки не кажи Естер.
Давай, друже. Я не скажу Естер.
Що?
Люба, он де ти. Я тебе всюди шукав.
- Ось тут. - Слухай.
Я піду закрию питання із шиксою.
Гаразд? Це просто неповага. Гаразд? Кохаю тебе.
Я кохаю тебе.
Слава богу.
Про що я думала?
Джоенн!
- Поїхали... Боже. - Гей!
- Вдай, що не бачиш його. - Але ж я глянула?
- Заплющ очі. - Заплющити очі?
- Не знаю. Сідай. - Гей.
Вибач. Швидше не зміг вибратися.
Нічого.
- П'ятнадцять хвилин — це грубо. - Моя сестра, Морґан.
- Морґан. - Привіт.
Упевнена, що це було 15 хвилин? Ніби як десять.
Вибач. Це газлайтинг?
Ні. Здається, 15.
Вибач за це. Це не круто. Ти приймеш мої вибачення?
Я ж казав, що люблю увагу. Її там було багато.
Так, я бачила.
Хто це?
Привіт. Думав, не спитаєш.
Я Саша. Гарніший старший брат Ноа.
То що ми робимо?
Ми йдемо випити та обговорити роботу, тому...
Я трохи втомилася.
Чудово. Я б хильнув чарочку.
Що ти робиш? Що таке? Чому він сідає?
Сідаю в машину, щоб поїхати випити.
Ми ж щойно про це говорили.
- Гаразд, Джоенн? - Що з нею?
- Хочеш, щоб ми пішли? - Добре.
Вирішуйте самі.
Ну, слухай. Вибач, що змусив тебе чекати.
Я відчайдушно виривався до тебе.
Скажи, щоб я пішов.
Просто знай, що він відшив нашу маму, щоб побачитися з тобою.
А вона — просто жах. Тут блокування дверей?
- Це правда. - Блокування.
Я хочу, щоб ти пішов.
- Голосніше. - Я хочу, щоб ти пішов!
Гаразд. Не треба кричати. Я піду.
Це все светри?
Прошу, не чіпай мої речі.
Це важко. Вони тут усюди.
Гаразд, поїхали?
Я потримаю.
НІХТО ЦЬОГО НЕ ХОЧЕ
Ну...
Треба зарядити телефон.
І мені. Скільки в тебе там?
- Не чіпай мою зарядку. - Можна спершу мій? У мене 22.
- Вистачить. - Під'єднано.
Я часто ним користуюся.
Мама мого друга там потрапила в аварію на велику.
- Гарна історія. - Так.
Повідомлення від Морґан.
Він гарніший, ніж я думала. Не схожий на єврея.
- Боже. - Морґан.
- Повідомлення від Морґан. - Вимкни.
- Брат — це щось. - Що ти робиш?
- Емодзі людожер. - Так, це не...
- Блювота емодзі. - Витягни шнур!
Перепрошую за свою сестру, з якою нас більше нічого не пов'язує.
Я через цю функцію вже потрапляла в дурнуваті ситуації.
Але ця — точно в трійці лідерів.
Якщо можна поцікавитися,
а яким має бути єврей?
- Мені теж цікаво. - Ні.
З великим носом чи кучерявим волоссям?
Мій брат не схожий на медіамагната?
У світі є дуже привабливі євреї.
- Ні... - Це не...
- Пол Радд. Не знаєте. - Юний Менді Патінкін?
Як подумаю про нього — і встає.
Мені ближчий старий.
Або ми такі схожі, що нас важко відрізнити.
- Зовсім ні. - У цьому й річ.
- Я знаю, що ви не хотіли нас образити. - Дякую.
То ти не образився?
Ні.
Це ж було про мене.
Певно, варто мене спитати, проте...
Та він радий, що про нього говорять.
Є таке діло.
Три Касіти.
- Дякую. - Дякую.
- І одна вода з лаймом. - Дякую.
Я оплачу. Я фінансово незалежний, бо я з багатої сім'ї.
Фінансово незалежний — це інше, але добре тобі.
Не слухайте, що він верзе. Вип'ємо. Лехаім.
- Ой. - Так.
- Будьмо. - Будьмо.
- Це жах. - Скажу вам, а це цікаво.
Не щодня приходить шикса в пошуку доброго рабина.
-«Шиска»? Що це? - Шикса.
По суті, це... Ну, власне, це ви.
Гаразд.
Це образа чи комплімент? Не ясно.
Технічно, це образа на ідиші, що означає, що ти нечистий і гидкий.
Але в наші дні — це приваблива білява неєврейка.
Краще про мене не скажеш.
Так, дуже неприємна, але гарна.
Класна назва для подкасту. «Шикси».
Не думаю. Ні. Ніхто не зрозуміє, що це означає.
А яка назва зараз?
-«Ніхто цього не хоче». - Класно.
- А як тобі «Розпусні Шикси»? - Оце вже цікаво.
Морґан, я не хочу бути копією Call Her Daddy.
Я розумію, чому ти не хочеш угоду на 60 мільйонів доларів.
Пробачте.
- Ноа, хочеш подихати? - Так.
Ні! Не залишай мене з ним.
Між вами відчувається напруга.
Ні, тільки не це.
Ідемо на вулицю? Гаразд.
Вибач. Не знаю, чому це мене так розізлило. Це так тупо.
Ти такий серйозний рабин,
а я скаржуся на подкаст, де ми, відверто, багато говоримо про секс.
Знаю. Я слухаю.
- Боже. - Так.
На якому ти випуску?
Я слухав «Само-Так і Само-Ні».
- Ясно. - Багато нового.
Я б тобі запропонувала інший.
Справді?
Просто для відома, суть подкасту не лише в сексі.
- Я розумію. Так. - Це зрозуміло?
Ти ніби хочеш, щоб глядачі, легко відкривалися, як і ти.
Так. Я хочу, щоб вони відчули силу.
І тепер я знаю, що Само-Так,
а що Само-Ні.
Фанатка Свіфт?
Ні, просто вдаю, що дивлюся на пісні, щоб ми не розмовляли.
Ти в школу не ходив? Наші зараз замутять. Спокійно.
Я знаю, що дещо в мені викликає бажання вломити.
- Так. - Дружина каже...
Вибач. Ти одружений?
Так.
Боже, нульова енергія чоловіка. Це страшно.
У мене обручка.
Я на тебе не дивлюся.
Думаєш, є зворотний бік того, що всі знають інтимні деталі твого життя?
Ну, як уже щось скажеш, то слова назад не повернеш.
Боже. Оце темні твої таємниці.
Мої батьки люблять приватність.
Вони євреї з Росії. Тоді це був Радянський Союз.
Якщо кажеш своє ім'я вголос,
воно не мало бути надто єврейським.
Я розумію. Звідки це в них.
Але в сучасному суспільстві бути відкритим безпечно,
гадаю, це і ще й корисно.
Так. До певної міри, правда?
Але де ця межа?
Нам справді треба ходити навшпиньках навколо незручних проблем,
чи це частина проблеми?
Гроші, стосунки і секс.
Якби більше людей сказали, що їм подобається, а що ні,
то зрозуміли б, що це нормально, і менше б соромилися себе.
Мабуть.
- Перевіримо мою теорію. - Гаразд.
- Розкажи якийсь свій секрет. - Один?
- Так. - Мені треба ще випити.
Гаразд. По крихті.
Ні, чекай. Слухай. Я пізно навчився читати.
Дуже мило.
Дякую.
Як пізно?
У школі.
Непогано. Потаємніше. Я про...
Так. У мене екзема!
У всіх екзема.
- Справді? - Так!
Ой. Я не знав.
- Ну, спробуй. - Думаєш?
Розкажи щось, від чого тобі незручно.
Це притягує людей.
Гаразд.
Це як «1989» або Red, або та, зі змією, яка...
Прошу, досить.
Чиясь мама приїхала?
Сашо!
- Господи. Це по мене. - Що?
Сашо, вдаватимеш, що мене не бачиш?
Безумство.
І, Ноа, ти серйозно?
Вчора ти заручений з Ребеккою, до якої ти, до речі, повернешся,
а тепер ти з хвойдою номер один і два?
Я хоча б номер один?
- Вибач. Вона різка. - Вона...
Вона злиться.
Річ не в тобі.
Вона перегорить і задрімає. Вона як цуценя.
Сашо, не вийдеш за десять секунд, я тебе переїду.
Десять,
дев'ять, вісім...
- Фігове місце. Я погнав. - Я лишаюся.
- Сім! - Гаразд. Дуже приємно.
Шість!
Ми все одно їдемо.
- Справді? - Так, я втомилася.
- Вибач. Я тебе не почув. - П'ять, чотири, три, два, один.
- Привіт, як ти? - Привіт, любий. Добре. Ноа!
- Вибач. - Нічого. Ми вже їдемо.
Ноа, давай!
- Гаразд, поговоримо. - Чудово. Поговоримо.
Гаразд. Добре. Бувай.
- Заручений. - Знаю.
Звісно, він заручений.
Гаразд. Покінчимо з цим.
Мамо, це ключ для екстрених ситуацій.
У мого сина нервовий зрив — це той випадок.
А тепер поясни, як ця жінка
змогла вчепитися кігтями в мого прекрасного сина.
Вона згадувала про Ісуса? Бо іноді тебе хочуть завербувати.
Гаразд. Слухайте, це не...
Ребекка все знає.
Що тут знати?
Що ти привів її до синагоги і стояв упритул.
Звідки вона знає? Ти сказала?
Вона моя найкраща подруга. Звісно, я.
А ти, Естер, дозволила Саші піти з ними вчора?
У неї є сестра.
Я бачила сестру. Нема приводу хвилюватися.
Вона точно на мене запала, але ж, ясно, я б ніколи...
- Любий. - Ноа, повеселився.
Спробував, і це не те, чого ти хочеш.
Хто сказав?
Перепрошую?
Вибач.
Що ти робитимеш?
Що? Ти перевернеш своє життя заради цієї дівчини?
Це все трохи драматично.
Ні, я так не думаю.
Ти вже знаєш, що ніхто не сприймає серйозно рабина,
який зустрічається з шиксою.
Не кажучи вже про шлюб.
Гаразд.
Тож...
Мені байдуже, якщо це і є гіперопіка.
Мамо, ми тільки познайомилися. Усі забігають наперед.
Ні, не думаю.
І я вже не кажу про її... «c»
подкаст.
- Боже. Що це таке? - Твоя мама не може сказати «секс».
Навіть мені.
Авжеж. Секс основна тема, але цей подкаст набагато більше, ніж про секс.
Про можливості.
Це просто еталон фемінізму четвертої хвилі.
Ми ж говоримо про ваш подкаст?
- Я хотів запитати те саме. - Так, авжеж.
Джоенн, не перемудруй.
Ми взялися за це заради безплатних пробників.
Якщо ми купимо шоу, вам це більше не треба.
Як у вас справи? Рік шлюбу. Як подружнє життя?
- Гадаю, в нас усе добре. - Так.
- Авжеж. - Але я думаю...
Думаю, все добре.
- Це добре. - Гаразд.
А знаєте? Давайте я почну.
Думаю, цікаво визнати, що наш подкаст
про щось глибше, так? Наші глядачі це розуміють.
Ноа точно зрозумів.
Мої стосунки нещодавно дали тріщину.
Ребекка вас кинула?
Чи кинула... Все навпаки. Байдуже.
З нею все буде добре. У неї багато варіантів, тому...
Гарна дівчина.
Так, точно. Тобто...
Клас. Ребе, якого ти хочеш, погодився.
- Прошу, припини. - Ти ж хочеш.
Хочу, але цього не буде.
Він був заручений, і все це сумно.
Ти б не лишилася з рабином.
- Боже. Ні. - Вона не по релігії.
Вона рік була лесбійкою. Оце вона розкрилася.
- Боже, справді. - Так.
Прошу, годі з людей лекцій, і повернімося до подкасту,
де все про члени.
- Я теж так подумав. - Дякую.
Байдуже, про що говорити. Ось що важливо. Ви двоє.
- Ідеально. - Чудово.
Ми з Ребеккою ніколи не розмовляли одне з одним.
Ми говорили, але нічого не казали. Справжнього.
У нас були циклічні розмови.
У нас не було незручних розмов, а потім,
раптом, через три роки — ви не знаєте одне одного.
Вчіться на моїх помилках. Що ви хочете сказати одне одному?
Що ви хочете, щоб почули? Джесс, почнеш?
Я не просто так багато працюю.
Я не хочу стати, як мама. Я до смерті цього боюся.
Коли тато пішов, вона працювала на знос.
ПОВЕЧЕРЯЙ ЗІ МНОЮ. МОЖУ ВСЕ ПРОЯСНИТИ.
НЕ КАТУЙМО СЕБЕ. ТРЕБА ВМІТИ ЙТИ ВЧАСНО.
ОДНА ВЕЧЕРЯ. ЯК ДРУЗІ.
ДОБРЕ.
- Привіт. Знаю. - Це зайве.
Але я роблю це, бо я джентльмен.
Якому б я і слова не сказала, якби знала, що ти заручений.
Не заручений.
Майже, так, але цього не сталося. Це важлива різниця.
Хай там як, я все зробив неправильно.
Я ж казала, що намагалася триматися подалі від бруду.
- Так. - Це дуже брудно.
Гаразд. Хоч там як, мені дуже шкода.
- Привіт. - Привіт.
- Щось вип'єте? - Я ні. Я вже йду.
О!
Мені «Модело», попрошу.
- Чудово. - Дякую.
- Можна мені Маргариту? З собою. - Так.
- Ми так не подаємо. - Ніяк.
Тоді зробіть у склянці, якої не шкода.
Гаразд.
У нас із Ребеккою ніколи не вийде. Ми різні.
Але всі казали, що вийде, тож ми були разом.
Ребекка — гарне імʼя.
Брюнетка. Ідеальні зуби. Густе волосся.
У мене тонке волосся.
- Не думаю. - Його багато, але воно тонке.
У неї густе волосся, так?
- Густе. - Так і знала.
- Я в ньому годинник губив. Так. - Боже.
- Що тепер? - Не знаю.
Як відомо, я щойно вийшов із тривалих стосунків.
Плюс ми з тобою з таких різних світів.
- Це важко провернути. - Я тебе зупиню.
Я тебе перша перевела в статус друга.
- 100%. - Для ясності.
Це найкращий варіант.
Досі грубо. Не кради мої лаври.
Зрозумів.
- Можна мені ще хліба? - Так.
Ти залишишся?
Ще не вирішила.
Послухай...
- Хліб. - Дякую.
Дякую, що розказала про свій подкаст.
Я консультував пару і розгубився.
І раптом у моїй голові пролунав твій голос.
- Мій голос? - Так.
Я сказала: «Ноа, поговори про члени».
Ні. Це був інший голос.
І я думав про те, наскільки ти була чесною тоді,
і як це дійсно допомагає людям, і тому
я спробував відкритися цій парі, і це дуже допомогло.
Це не лише про члени.
- Те, що ти робиш, важливо. - Дякую!
Це я і намагаюся донести людям.
Щось замовите для початку?
Гаразд, я думав про салат.
Авжеж. У нас є шинкований, рублений і зелена богиня.
Шинкований, будь ласка. Без бекону.
- Гаразд. - Дякую.
Можна мені рублений?
- Подвійний бекон. - Овва.
Авжеж.
Лехаім!
Отакої! Справді?
Розкажи мені про Ребекку. Схоже, у мене пунктик.
Який кошмар!
Що ти хочеш знати?
- Усе, що мене мучить. - Гаразд.
- Вона гарніша без макіяжу. - Звісно.
Вона сильна в математиці.
Дзвонить бабусі й дідусю щодня.
- Вона дуже дотепна. - Вона дотепна?
- От чорт! - Жартую. Геть не дотепна.
- Ні? - Ні.
Ні.
- Гадаю, ви помиритеся. - Справді?
Гадаю, вам треба.
Ти заслуговуєш бути з тим, хто дзвонить бабусям і дідусям...
взагалі.
Моє таксі скоро приїде.
Так, і моє близько.
Дякую. Рада, що ми це зробили.
Я теж.
Здуріти, ми ж і не цілувалися за весь цей час? Як так сталося?
Так. Знаю, що ми ще не цілувалися.
- Ще? - Так.
- Але ми лише друзі. - Звісно.
А друзі не цілуються, тому я в курсі, що ми цього не зробили.
Але що, якби в нас був просто один прощальний поцілунок.
Дай мені морозиво.
Зніми сумку.
У нас може щось вийти?
Так...
Вибач. Чорт.
Усе гаразд?
Так. Вибач. Це робота.
На жаль, рабин — це 24/7. Маю відповісти.
Та й таксі приїхало.
Гаразд.
- Гаразд. Іди. - Гаразд.
- Так. Бувай. - Па.
Бувай.
РЕБЕККА ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК — ПЕРЕДЗВОНИ
Бек, усе гаразд?
Переклад субтитрів: Дарина Полякова