Proč ses vlastně chtěl stát rabínem?
Chtěl jsem hrát v NBA, ale je v tom politika.
Myslím to vážně.
Víš...
Je to zvláštní, jsem z toho nesvůj.
Byl jsem dost nervózní dítě.
Tak trochu strašpytel.
Svět mi připadal velmi chaotický a nebezpečný.
A když jsem začal vnímat čtení Tóry
a seznámil se s rituály a tradicemi,
svět se mi najednou jevil mnohem bezpečněji a smysluplněji.
Už odmalička jsem věděl, že chci ty zvyky celý život udržovat.
To je skvělá odpověď.
Buď to, nebo jsem podlehl mámině vlivu.
Takže, těšíš se na ni?
Těším se na oba tvý rodiče.
Dobře. Jsou pro mě důležití. Chci, aby to dopadlo dobře.
Najednou jsem nervózní.
Nebuď.
Jsou zvěsti o synech a matkách vaší víry pravdivý?
Jsme si blízcí.
Pusu na rty jí nedáváš, ne?
Ne. To je hnus.
TOHLE NIKDO NECHCE
Byla jsem v pohodě a bez nervů, ale pak mě Noah úplně vyděsil.
Tohle je odpad, zase odpad, další odpad.
- Odpad. - Jo.
- Další. - Dobře.
Od... Ne, vybrali tě do poroty. Musíš odpovědět.
Nemůžu. Vždycky straním obviněným.
A neboj, zlato.
První setkání s tátovými rodiči bylo skvělý. Byla to brnkačka.
Protože už byli mrtví.
Tos měla kliku. Jen to prostě nechci podělat.
Noaha mám fakt ráda,
setkání s jeho rodiči je důležitý a nevím, jestli máme budoucnost, pokud budou proti.
Víte, že se ptal, jestli bych zvážila konverzi?
K judaismu?
Jako ke své víře.
To bude zábava, ne? Nevím.
Já taky ne. Ani nevím, jestli v náboženství věřím.
To mi povídej.
Užitečný rady jsem se jako vždycky nedočkala, tak půjdu.
- Tak počkej. - Mám vás ráda.
- Ahoj. - Nemůžeš odejít.
Proč ne? Má svůj život.
Ne! Zůstaň! Probereme spolu to náboženství!
- Pomoz mi. Soustřeď se. - Vždyť jsi...
To venku je její popelnice? Jste fakt neuvěřitelní.
- Vážně? - Musela jsem. Nesnáším, když se hádáte.
- Cítím, jak se mi děloha trhá vedví. - Cože?
- Morgan je pro mě mrtvá. - Dobře.
Nevím, jestli s ní budu moct nahrávat podcast,
když jí naši posluchači nemůžou věřit ani slovo.
Proč bych ho s tebou dělala, když tvoje příběh jen uspávají?
Nikoho nezajímá, který deodorant bez hliníku máš nejradši.
- Promiň, to byla urážka? - Jo.
Nebo jen další lež? Už to nepoznám.
Dobře. Víte, že nelžu, ne?
Samozřejmě, zlato.
- Díky. - Ale všechno vždycky přikrášluješ.
Pamatuješ, jak jsi v pátý třídě všem řekla, že jsem členem Wham!?
- Já jo. - To se ti povedlo.
Snažím se ti pomoct,
ale odmítáš přiznat,
že ti Noah lhal, jasný?
- Pravda se ukáže. - Přestaň tu mávat prstem.
Dělá si, co chce. Smiř se s tím.
Víte co? Už tu nebudu ani vteřinu.
Mám rande s někým, koho jsem potkala na „zoufalý apce“.
A je to sexy profesionální baseballový hráč pittsburských...
Baseballistů.
S baseballistou jsem chodila taky. Zažila jsem s ním nejlepší sex.
Tak moc díky.
Jste fakt neuvěřitelní.
- Ahoj, co je? - Ahoj, potřebuju...
Proč se schováváš v koupelně?
Už vím, aby nás neslyšela tvoje žena.
Co? Ne. Tak dobře.
Ještě jsem jí neřekl, že jsme kámoši.
Co potřebuješ?
Dobře, takže...
Co Noah a Rebecca? Baví se zase?
- Cože? - Dobře.
Něco ti teď řeknu, ale přísahej, že to nikomu neřekneš.
- Noahovi, Esther, nikomu. - Spolehni se.
Jen ti musím říct, že jsem tajemství ještě nikdy neudržel, tak na to mysli.
Skvělý, tak jo. Minulý týden jsem potkala Rebeku.
Jo, to zní zajímavě.
Ano. Mluvila jsem s ní. Teda Julie.
- Kdo je Julie? - Já. Nevěděla to.
- Jo. - Takže...
Řekla mi, že se vrací k Noahovi.
Ani náhodou. To by mi Noah řekl.
Říká mi všechno. Jsem jeho rabín.
Ale co když to přede mnou tají?
To by byla fakt zrada.
Nevím, ale musíš to zjistit a pak mi to hned říct.
A nezmiňuj moje jméno.
Tak dobře. Ale ty nezmiňuj moje jméno.
Proč bych to dělala?
Nevím. Řeklas to ty, tak jsem to chtěl říct taky.
Tak čau. Díky, magore.
Čau, zatím.
Co to máš?
Dárek, který dáš mámě.
- Noahu. Ne. - No?
- Řekneš mi, co to je? - Rozhodně ne.
Necháš to prosím na mně? Dárky jsou moje parketa.
- Dobře. - Důvěřuj.
Ty u vašich zvoníš? Nejdeš prostě dovnitř?
Bez ohlášení? Ty ses...
- Co to... - Promiň.
Tak jo, hluboký nádech. Neboj.
Vítejte.
- Zdravím. - Ahoj.
- Dobrý den. - Můj synáček.
- Ahoj. - Můj chlapeček.
Ahoj.
- Zhubnul jsi. - Dobrý? Ne, mám svaly.
A ty budeš ta slavná Joanne.
To jsem já.
Ráda vám podepíšu autogram, pane Roklove.
Prosím. Pro tebe Ilan.
- Děkuji. - Mami, Joanne. Joanne, moje máma Bina.
Moc mě těší, Bino.
Prosím, říkej mi paní Roklovová.
- Dobře. Přinesla jsem vám dárek. - Jo.
Děkuji, jak milé.
- Je těžký. Je to jídlo? - Ano.
- Ano. Dáme to do kuchyně? - Pojďte dál. Jídlo zbožňuju.
- Jo. - My všichni.
Snad vám to bude chutnat. Moc se mi to líbilo. Je to,
pozor, spoiler, domácí prkénko s uzeninami a ovocem pro tuto příležitost.
K obědu to bude dokonalé.
Je to vepřové?
Ne, to ne. Je to prosciutto.
Prosciutto je vepřové.
Cože?
No tak.
Není to luxusní italský hovězí?
- Kéž by. - Vero.
Vyhoď to, prosím.
Počkejte, Vero.
Nemohli bychom sníst všechno kolem vepřovýho? Ovoce je úplně čerstvý.
Dobrý nápad, drahá, ale to vepřové už všechno poskvrnilo.
Joanne ti taky přinesla tohle.
- Co? - Jo.
Tohle je krásný dárek. Děkuji.
- Ahoj! - Nemáš zač.
Sasho, Esther, podívejte, co mi přinesl Noah.
- Prosciutto je určitě hovězí. - Ne, určitě vepřový, ale je to krása.
Děti, děkuji. Je to velmi pozorné.
- Ahoj. - Ahoj, kámo.
- A Miriam? - Má před bat micva.
Velký den naší holčičky je za dveřmi.
- Jo. - Je to možný?
Já na bat micva ještě nebyla.
Zní to moc zábavně.
Bude to důležitý den.
Jo, to bude.
Bude to nuda. Takže nic pro tebe.
Hora je podle mě boží.
Je to krásná simcha.
Ale většinou... Díky oběma. Většinou je to nuda.
- Mami, ukážu Joanne dům. - To budu moc ráda.
Sasho, udělej nám nějaký drink,
zatímco uklidím tenhle krásný dárek od Noaha.
Ano. Co velkou sklenici vína?
- Dám si červené. - Ne, u nás se červené nepodává.
Kvůli jistým incidentům.
- Oba se týkají Esther. - Dobře. Moc díky.
V tom případě bílé.
Esther, mohla bys prosím nakrájet okurku?
Mluvíš na mě?
Ve tvé kuchyni? Nejsi sarkastická?
Ne, drahá. Důvěřuju ti.
Víš, co děláš.
- Tak dobře. - Jo.
Nepodělej to.
Neboj, je to jen okurka. Co je na tom těžkýho?
A teď to nejlepší z prohlídky, můj bývalý pokoj.
- Ty jo! - Že jo?
- Zírám. - Jo. Jak vidíš, byl jsem super.
- Tohle je postel s nebesy. - Jo.
Takovou jsi chtěl v 17?
Ne, ale vybrala mi ji máma, koupila ji a byla tady.
Jo.
Nikdy jsi jí neřekl, že se ti nelíbí?
Nechtěl jsem ji ranit.
Chránit mámu je krásný, ale někdy se ozvat musíš.
- Mohls spát v závodním autě. - Za takovou postel bych vraždil.
Když sis sem vodil holky, spali jste se přímo pod těmito nebesy?
Jo.
Zbožňovaly to. Dělali jsme to tady, nad nebesy, pod postelí a vedle ní.
- Ne, žádná tu nikdy nebyla. - Nikdy...
Jsem tvoje první?
- Vítej pod nebesy. - Ty jo.
Je to součást mýho plánu.
Brunch je hotový.
A ta postel je jen pro jednoho.
- Proto žádný holky. - Promiň.
Nemůžu uvěřit, že jsem díky Joanne ta dobrá snacha.
Úplně se opíjím mocí.
Vydrží to Noahovi a Joanne? Mezi ním a Rebekou je konec?
Proč se na to ptáš?
Nevím, něco jsem zaslechl.
Od koho? A co?
Nic. Vlastně jsem to neslyšel
úplně v pravým slova smyslu.
Spíš jsem to slyšel jako jakousi
vizi, předtuchu nebo tak. To se občas stává, ne?
Zlato, víš, co je fakt k popukání?
Dobře.
Rebecca viděla tu hloupou sestru.
Předstírala, že ji nezná,
a o sobě a Noahovi jí navykládala hromadu lží. Jen tak z prdele
Je úžasná.
Bože, ženy jsou děsivý.
Hej, musíš mi slíbit, že to nikomu neřekneš.
To je jasný, samozřejmě.
Jen je to...
Je to fakt dobrej drb,
pro kterej by někdo zabíjel, ale já o tom nikomu ani nepípnu.
Tak super.
Jdeme jíst.
- Jo. - Děkuju.
No teda!
Všechno vypadá úžasně.
- Že jo? - Děkuju.
- Jo. - Musíš si dát máminu vyhlášenou paštiku.
Připravuje ji sama.
- Dobře. - Jen ji ochutnej.
Je z jater.
- Co? - Ty brďo!
Cítím ji až sem.
Je vynikající.
Pověz mi, Joanne,
jakého jsi vlastně vyznání?
Víte, řekla bych,
že mě víra celý život víceméně míjela.
Slavili jsme Vánoce, ale jiné svátky se u nás moc nechytily.
A tví rodiče jsou rozvedení, že?
Ne, žijí odděleně.
Ale nejspíš natrvalo, táta je gay.
- Esther, podáš mi prosím ovoce? - Moc ráda.
A o tomhle mluvíš v tom vašem podcastu?
Že je táta gay? Ne. To není nic novýho.
Řešíme sex a vztahy v moderním světě.
A tím se živíš?
Že do celého světa vytrubuješ, co s muži děláš za zavřenými dveřmi?
Někteří lidé za to opravdu platí?
Jo. Živím se tím.
Čím se živíte vy?
Jejda mane.
Kdo ty okurky okořenil? Báječné.
Víš, věnovala jsem se výchově dětí,
což samozřejmě není tak důležité
jako veřejné propírání svých mileneckých avantýr.
Upřímně? Je to ostuda. Tohle by ženy dělat neměly.
- Říkat... - Mami, dost!
Omluvte mě.
Panebože!
Na tuhle chvíli nikdy nezapomenu.
Oficiálně tě zvu na Miriamino bat micva. Ve tvé přítomnosti jsem naprostý andílek.
Jdu si s ní promluvit.
Půjdu já.
Je to mezi námi dvěma.
Nechtěl jsem jít za ní.
Trochu si zdřímnu.
To bude dobrý.
Jak se opovažuješ přijít bez ohlášení?
Jaký je to prosciutto?
Je dobrý?
Nikdo ti neuvěří.
Stydne mi jídlo, takže...
Asi se vrátím.
Joanne.
Neuvěříte mi, co se stalo.
Nevěřte jí ani slovo.
Začala uklízet v kuchyni, zatímco jsme ještě jedli.
Věřili byste tomu?
To je celá Bina.
Nebojte, dovolila mi to.
A Bino, máš úžasnou rodinu.
Což jsem čekala, když uvážím, jak skvěle jsi vychovala Noaha.
Přisunu ti židli.
Chci, ať máš pohodlí.
Tohle je mňamka.
Co se to děje?
Nemám nejmenší tušení.
Mám zkontrolovat tátu?
Neobtěžuj se. Probudí se v šest, dáme si večeři a pak zase usne.
Někdo snědl úplně všechno prosciutto.
Co?
Jo, to jsem byla já.
Pardon, neovládla jsem se.
Snad mi to odpustíte.
Ale bylo v koši.
Jo. Ano.
A já to z něj vylovila a snědla.
Jako mýval.
Joanne, jsi tak pozoruhodná. Proč ještě nejsi vdaná?
Pokud mám být upřímná, nejspíš proto,
že jsem beznadějná romantička.
Ještě jsem nepoznala tu pravou tchyni.
Mami, jsi v pořádku? Nemáš mrtvici?
Ne, směju se, protože Joanne je vtipná.
Takhle mluvíš i v podcastu?
Kdybych byla tvůj host, co bys dělala?
Nejdřív bychom tě se sestrou uklidnily.
Esther, jsi moje sestra.
- Jo, budu coura číslo dvě. - Pozor na jazyk!
- Je to jen vtip. - Necháš toho?
To je jedno.
Nejdřív se sestrou řekneme něco o sobě
a pak hosta požádáme o jeho příběh.
- Mám příběh. - Jo, máma vypráví příběhy.
S ponaučením.
Díky, drahý.
Jako slečna jsem se poprvé vydala do New Yorku.
Doprovázela mě babička, byla strašná zima
a babička samozřejmě ošklivě prochladla.
Musela jsem jí sehnat mast na hruď.
Šla jsem do lékárny na rohu 51. a 6., ale nic neměli.
Tak jsem se vrátila na hotel,
ale babička spala. Nudila jsem se,
tak jsem šla do lobby, kde byl bar.
Ve zkratce. Frank Sinatra mě opil a do pusy mi strčil palec.
Cože?
A co to ponaučení?
Neotvírejte pusu před Frankem.
- Ta špatná jsi byla jen krátce. - Promiň, že jsem tak oblíbená.
Hele, můžu to tvoje pozvání ještě zrušit? Tvoje přítomnost mi tam moc nepomůže.
- Ne, přijdu. - Snaha byla.
- Zlato, nezapomeň ten rugelach. - Mám ho!
- Mějte se. - Ahoj. Už 20 minut jsem nejedl.
Pozvi svou sestru na večeři.
- Ne. - Ta vaše hádka se mi nelíbí.
Kvůli čemu?
Ničemu. Je to prolhaná mrcha, která mě chce rozeštvat s mým bubalou.
Jak víš, že lže?
Kdybys znal kontext, chápal bys to.
Ale ten neznám.
Zatím. Ahoj, mami.
- Měj se. - Ahoj, Sasho.
Díky za krásný odpoledne. A promiň, že jsem zvýšil hlas.
- Neměl jsem. - To nic.
Joanne, moc ráda jsem tě poznala.
Nápodobně.
A musíš mi dát recept na tu paštiku,
protože ji cítím ještě teď.
Jsou to jen kuřecí játra.
- Měj se, synu. - Ahoj.
Upřímně?
Líbíš se mi mnohem víc, než jsem čekala.
To je milý.
Ale mého syna stejně nedostaneš.
Překlad titulků: Tomáš Pikl