OPSESIJA, LJUBAV, LJUBOMORA
-Mama. -Bok, dušo.
Znaš li gdje je tata večeras?
Jesi li dobro?
Jay, dušo?
Što je bilo?
Jay?
Jay.
Jay!
Joj, ne. Jay!
Pozvat ću nekoga.
To je zaručnica vašeg sina?
Molim te, mama.
Ne. Daj, prestani. Stani!
Molim te. Mama, prestani!
Prestani!
Tata.
Je li istina?
Što ste nam učinili?
-Koji si kurac učinio? -Sally, prestani.
Prestani.
Ostavi nas.
Ingrid.
Nazvao me.
Nazvao me neposredno prije.
Sigurno je znao što će vidjeti.
Tako mi je žao.
Nije ti jebeno žao.
Što si mislio da je to bilo?
Nekakva ljubav?
To je naš sin!
Pogledaj što si mu oduzeo!
I meni!
Oduzeo si mi ga!
Ingrid! Ne! Prestani!
Molim te, prestani.
Oduzeo si mi sina!
Kad si shvatio da te očarala,
trebao si se ubiti.
Pokopala bih tebe i preživjela.
Tvoj je sin cijeli život nastojao oponašati tebe, a…
najbolja mu je osobina bila ta što ti nije bio iole sličan.
Ali danas ćeš sjediti s nama.
Hvala svima. Nekoliko riječi.
Smrt nije ništa
Nevažna je
Samo sam se iskrao u susjednu sobu
Ništa se nije dogodilo
Sve ostaje kako je bilo
Ja sam ja, a ti si ti
A stari život kojim smo rado živjeli Netaknut je, nepromijenjen
Što god bili jedno drugomu I dalje smo
Strašno mi je žao.
I ja sam to prošla.
Kad se Aston ubio.
Ne.
To je bila nezgoda.
Moj se sin nije ubio.
Barem nešto.
Znati da vam je dijete htjelo umrijeti
je najteže.
Nikad to nisam preboljela.
Bili ste uz njega, zar ne?
Vidjeli ste ga?
Gdje je Anna?
Ne znam.
Zasigurno je
ostavila poruku
ili nešto?
Naravno da nije.
Ona je, nažalost, takva.
Kakva?
Uvijek bježi.
Čekaš nju, zar ne?
Vidim koliko sam ti posve nevažna.
I to će mi dati znatnu snagu.
Ovo je posljednji put da se vidimo.
Razumijem.
Samo otiđi već jednom!
Anna.
Javi mi da si dobro. Samo to tražim.
Trebam te.
Kamo si otišla?
Anna!
Imam sastanak s Peggy Graham.
-Na petom je. -Hvala.
-Moram prvo nazvati. -Naći ću.
-Peggy. Gdje je? -Ne možete samo upasti.
-Gdje je Anna? -Što radiš tu?!
Reci mi!
Molim te.
Je li mudro da već ideš na posao?
Shvatili bi ako trebaš malo više vremena.
Vrijeme ništa neće promijeniti.
Moram otići.
Anna.
Jesi li dobro?
Jesam.
Možeš ostati ovdje koliko god želiš.
Sviđa mi se što si tu.
Hvala.
Samo mi obećaj da je to bio zadnji put.
Kako to misliš?
Mogla si imati tako lijep život s Jayem.
Kako to misliš „zadnji put”?
Ti jadni dečki
koji se preko ušiju zaljube u tebe.
Nije imao šanse, zar ne?
Kao ni tvoj brat.
Aston te toliko volio.
Znala si?
Naravno da sam znala.
Bili ste nerazdvojni.
Znala si i nisi ništa učinila.
A što sam mogla?
Činila si mi se sretnom.
A on je bio oduševljen tobom.
Bila sam dijete.
Mislim da se nitko ne bi znao nositi s time.
Trebala si ga spriječiti.
Sve te noći kad je dolazio u moju sobu, trebala si ga spriječiti!
Voljela bih da smo ga mogli zaustaviti,
ali bio je tako uplašen i zbunjen…
Kao i ja!
Ne!
Kamo ideš?
Ajme, ne. Ne ostavljaj me.
Trebam te.
Ne idi.
Ja sam Anna.
David.
Drago mi je.
Dakle…
uživaš li u ljetovanju?
-Tu si. -Bok, dušo.
-Ovo je Anna. Upoznali smo se na bazenu. -Lynnette.
Kakva je tvoja soba?
Imamo pogled na parkiralište.
Mogla bih se žaliti.
Predivna je.
Apartman za mladence.
Gdje je taj sretnik?
Nije ovdje.
Ostavio te samu na medenome mjesecu? Što mu je?
Mrtav je.
Što je bilo?
Bila sam u vezi s njegovim ocem. Zaručnik nas je otkrio i pao je.
Pao je zbog mene.
Čekaj.
Samo…
Uspori.
-Prestani! -Što?
-Oprosti. -Kamo si krenula?
-Odbij! -Hej, obraćam se tebi.
Nije te lako naći.
Morao sam doći.
Znam.
„Odluči i učini to. ”
Otac mi je to uvijek govorio.
„Želiš biti kirurg?
Dobro.
Drži se toga.
Želiš se oženiti s Ingrid?
Sjajno.
Ona je dobar izbor. ”
Onda si upoznao mene.
Da.
Pustio sam neizvjesnost u život.
I vidi što se dogodilo.
Mislim da…
ne možemo odvojiti tko smo od onoga što smo učinili.
Ali…
ne možemo dopustiti da sve bude uzalud.
Jay je umro zbog nas.
Ne bih ništa mijenjao.
Ne žališ to?
Kako mogu?
Nanijeli smo toliko boli.
Ali prošla je.
Žao mi je
zbog svega.
Ali da se bar nismo upoznali.
Ne pokušavaj me opet naći.
Čestitke zbog vjenčanja.
Jesi li u Londonu?
Dobro.
Trebam te.
Nađemo se u stanu?
Hvala.
Vi ste William?
Jesam.
To je stubište prekrasno, zar ne?
Ovo je uistinu rijetka prilika za kupnju ovih stanova.
Ovaj se sad oslobodio. Jednosoban, jedna kupaonica,
ali s tako velikim dnevnim boravkom čini se većim, zar ne?
Ne mogu više ovako.
Ne mogu natrag k mami.
Ne moraš.
Moraš se prestati kažnjavati.
Dođi.
Pokazat ću vam spavaću sobu.
Pišem ovo dok se probijaš kroz noć prema meni.
Strpljivo ću čekati,
razmišljajući o godinama koje dolaze.
-Jesi li dobro? -Uskoro ću se vjenčati.
A novo stanje oblikovat će ostatak naših života.
Sve će se promijeniti.
Sve će biti isto.
Tako sam dugo privlačila određene sile koje su oblikovale moj život.
Prepustila sam im se.
Katkad me razdiru poput uragana.
A katkad jednostavno pomaknu tlo poda mnom,
tako da stojim na drugoj zemlji,
a nešto ili netko je progutan.
A ja uvijek nekako preživim.
Što god da se dogodi među nama, znam da ćeš i ti preživjeti.
Jer to smo naučili.
I imat ćeš me.
Beskrajno.
Sve, uvijek.
Iza mene je teška godina.
Zapravo, i više od godine.
Da počnem ispočetka?
-I to je dobro mjesto. -Da.
Nikad nisam ovo radila pa ne znam pravila.
Bi li pravila pomogla?
Molim?
Mislite li da ih trebate?
Baš čudno.
Prijevod titlova: Željko Radić