‫צייד רעב‬‫...‬
‫עיניו על המטרה.‬
‫אבל לא משנה כמה הוא מנסה,‬ ‫הוא פשוט לא מהיר מספיק.‬
‫זה כאילו שהשפירית‬ ‫יכולה לראות אותו מגיע בהילוך איטי.‬
‫ואולי היא באמת יכולה.‬
‫האוכל של השפיריות הוא זעיר ומהיר.‬
‫אך בניגוד לצפרדע,‬
‫בתשעה ניסיונות מתוך עשרה,‬
‫היא צדה ארוחה.‬
‫כי התפיסה החזותית שלה‬ ‫מהירה פי חמישה משלנו‬
‫ומאטה את הזמן ביעילות.‬
‫הצפרדע לא מפסיקה לנסות.‬
‫קרוב,‬
‫אבל לא מספיק.‬
‫זכר השפירית לא שם עין‬ ‫רק על העוקב האיטי שלו.‬
‫הוא גם צריך להגן‬ ‫על הטריטוריה שלו מפני יריבים.‬
‫כשמבטו נישא אל השמיים,‬
‫סביר פחות שהוא יעקוב‬ ‫אחרי מישהו שמסתתר מתחתיו.‬
‫לצפרדע אולי אין‬ ‫את התנועות המהירות של השפירית,‬
‫אבל הפעם, היא פעלה בדיוק בזמן.‬
‫יכולת התזמון היא חיונית להישרדות‬ ‫עבור כל סוגי החיים בעולמנו.‬
‫הטבע עובד הכי טוב‬ ‫כשהוא מסונכרן עם הקצב של כדור הארץ.‬
‫כדי להפיק ממנו את המרב,‬ ‫החיים צריכים לתזמן בשלמות את הזדמנויותיהם.‬
‫לפעמים באלפיות שנייה.‬
‫לפעמים לאורך אלפי שנים.‬
‫- עולם שכולו חיים -‬
‫- קצב החיים -‬
‫זוהי שעת אחה"צ מאוחרת במדבר הקלהארי.‬
‫ללביאה יש פיות רעבים להאכיל.‬
‫הגורים הגדלים שלה‬ ‫זקוקים לבשר טרי כל יומיים.‬
‫יש אוכל בכל מקום.‬
‫אבל רוב המטרות שלה מהירות יותר ממנה.‬
‫אם תרדוף אחריהן תחת השמש הקופחת,‬
‫היא תתחמם יתר על המידה במהירות.‬
‫היא צריכה להתקרב מספיק כדי לבצע מארב.‬
‫מורכב לעשות זאת באור יום.‬
‫הטרף שלה מיומן בזיהוי כל תנועה.‬
‫וברגע שהיא נחשפת,‬
‫היא הרבה פחות מאיימת.‬
‫אבל היא עדיין לא מחויבת לגמרי.‬
‫כי היא יודעת שהתנאים עומדים להשתנות.‬
‫כשהשמש שוקעת, הסיכויים משתנים לטובתה.‬
‫קשה יותר להבחין בה,‬
‫פחות סביר שתתחמם יתר על המידה.‬
‫וראיית הלילה שלה מהווה לה יתרון.‬
‫עדר של בופאלו.‬
‫במשקל פי חמישה ממשקלה,‬
‫הענקים המשוריינים האלה הם מטרה מסוכנת.‬
‫אבל אם הם לא מבחינים בה,‬ ‫יש לה יתרון.‬
‫היא מכוונת לעגל.‬
‫הוא חלש יותר, פחות מסוכן.‬
‫בשעת הדמדומים,‬ ‫היא גורמת לזה להיראות חסר מאמץ.‬
‫היא כבר מימשה את היתרון‬ ‫שיש לה בשעת בין הערביים,‬
‫והגורים שלה יאכלו הערב.‬
‫השמש תמיד שוקעת איפשהו על כדור הארץ,‬
‫ויוצרת קצב אינסופי של גורלות משתנים.‬
‫אבל כוכב הלכת המסתובב שלנו‬ ‫נותן לנו יותר מרק יום ולילה.‬
‫כי כוח השמש‬
‫אינו הכוח היחיד‬ ‫שמשפיע על החיים בכדור הארץ.‬
‫הירח חוצב מסלול משלו בשמי הלילה,‬
‫מושך את האוקיינוסים לריקוד ולס מימי.‬
‫ויצורים ימיים חייבים לרקוד לפי מנגינתו.‬
‫בצפון אוסטרליה, הגאות נסוגה.‬
‫מתחת למנגרובים, עולם חדש מופיע.‬
‫זהו ביתו של סרטן כנר בננה.‬
‫הוא חי את חייו‬ ‫בחלונות הזמן בין השפל לגאות.‬
‫אז הוא נתון ללוח זמנים צפוף.‬
‫הגיע הזמן לאכול, הכי מהר שהוא יכול...‬
‫בעוד שנקבות הסרטן מהירות פי שניים ממנו.‬
‫צבת הבננה שלו אולי מאטה אותו עכשיו,‬
‫אבל בזמן הנכון בחודש,‬
‫רגע התהילה שלו יגיע.‬
‫הגאות עולה, והוא חוזר למחילה שלו.‬
‫המחזור חוזר על עצמו.‬
‫אבל ככל שהחודש מתקדם,‬ ‫השפעת הירח על האוקיינוס נחלשת.‬
‫כל גאות מכסה פחות מהחוף.‬
‫עד שבסופו של דבר, למשך כמה ימים,‬
‫המחילה שלו לא תכוסה בכלל.‬
‫עכשיו יש לו את אחד‬ ‫המקומות הטובים ביותר על החוף.‬
‫ויש זכר אחר שמעוניין במקום שלו.‬
‫הצבתות מוכנות לפעולה.‬
‫בתחרות דחיפה,‬
‫יש ביניהם שוויון.‬
‫אבל כשזה מגיע לאחיזה,‬
‫האלוף שלנו מסיים כשידו על העליונה.‬
‫לך תמצא מחילה משלך.‬
‫אבל הזמן והגאות לא מחכים לאף סרטן.‬
‫הוא חייב למצוא בת זוג.‬
‫התגנדרות קלה והוא מוכן‬ ‫להראות את הצבת המנצחת שלו.‬
‫אך לאיזה כיוון עליו ללכת?‬
‫החוף מכוסה בנקבות סרטנים.‬
‫והוא לא כל כך טוב בלאמוד את ערכן.‬
‫מה לגביה?‬
‫זה לא הטעם שלה...‬
‫בסרטן.‬
‫הגיע הזמן להחזיר קצת כבוד.‬
‫היא יותר הטיפוס שלו.‬
‫אבל עכשיו יש לו תחרות מכל הכיוונים.‬
‫הוא מנסה לפתות אותה בנפנוף.‬
‫אבל כולם מכירים את המהלך הזה.‬
‫מה אם ירים מעט גבוה יותר?‬
‫גם האחרים יכולים.‬
‫עוד אחד ועוד אחד.‬
‫זה הופך לסוג של מסיבת חוף.‬
‫איך היא אמורה לבחור?‬
‫לבסוף, היא בוחרת‬ ‫את צבת הבננה הטובה ביותר על החוף.‬
‫זה קרה בדיוק בזמן.‬
‫הוא אוטם אותה במחילה שלו‬ ‫לפני שהגאות תחזור.‬
‫היא תשחרר את הזחלים שלה בירח המלא הבא...‬
‫כאשר השפל החזק ביותר‬ ‫יישא אותם הרחק אל מעמקי הים.‬
‫כמה בני מזל ישרדו.‬
‫השאר מספקים מנת מזון לאוקיינוס,‬
‫מחברים רשתות שלמות של חיים‬ ‫לקצב הבלתי נגמר של הירח.‬
‫אבל לכוכב הלכת שלנו יש מחזור נוסף‬ ‫שמעצב את רשתות הטבע בצורה איטית יותר,‬
‫אך יתכן שעמוקה יותר.‬
‫מחזורי עונות השנה.‬
‫דופק שנתי שהחיים צריכים להסתגל אליו.‬
‫ככל שמחזור כדור הארץ‬ ‫נמשך יותר זמן, כך הסיכון גדל.‬
‫כי כשהזדמנויות מגיעות רק פעם בשנה,‬
‫צריך לנצל אותן כל עוד אפשר.‬
‫בטונדרה הנורווגית,‬
‫לוחם זקן משגיח על העדר.‬
‫תקופת הייחום של הנקבות‬ ‫נמשכת כמה שבועות בלבד.‬
‫זה הסיכוי היחיד שלו‬ ‫להפוך לאב הטלאים של השנה הבאה.‬
‫זכרים אחרים ירצו לדרוש‬ ‫את זכותם לאבהות.‬
‫אז בכל שנה,‬
‫כבש המושק הזה צריך להתמודד‬ ‫בטורניר השנתי כדי לשמור על הכתר שלו.‬
‫יריב מתקרב.‬
‫מבחינת המלך,‬ ‫נקרא עליו תיגר.‬
‫הוא עוטה צבעי קרב.‬
‫זה מהלך ישן שמטרתו להרתיע את היריב שלו.‬
‫אבל היריב לא נסוג.‬
‫הם הולכים במקביל,‬ ‫בתקווה שהגודל שלהם יבריח את השני.‬
‫אך לא הפעם.‬
‫כרית אוויר הממוקמת‬ ‫מתחת לקרניים המשוריינות שלהם מרככת את המכה‬
‫אשר עוצמתית כמו תאונת דרכים.‬
‫המלך צבר ניסיון רב מקרבות קודמים.‬
‫הוא משתמש בשיפוע‬ ‫כדי להפיק את המרב ממשקל גופו.‬
‫תוך שהוא דוקר את יריבו בקרניו,‬ ‫הוא מאבד את עמדתו העליונה.‬
‫לא לזמן רב.‬
‫הפעם, הניסיון מנצח.‬
‫יהיו קרבות נוספים בטורניר השנתי הזה.‬
‫ורק אם הוא ינצח בכולם,‬
‫הוא יבטיח את מעמדו לשנה נוספת.‬
‫כעת, בכל רחבי חצי הכדור הצפוני,‬ ‫החורף מתקרב.‬
‫בעונה הקשה ביותר,‬
‫על כולם להעביר את הזמן בהצלחה.‬
‫משאבי הקיום קופאים.‬
‫הטמפרטורות צונחות.‬
‫והחיים נעצרים כמו תמונה קפואה.‬
‫הוודאות היחידה של החורף‬ ‫היא שעם הזמן, הוא יחלוף.‬
‫המסע השנתי של כדור הארץ סביב השמש‬
‫ממקם את חצי הכדור הצפוני‬ ‫מול קרני שמש ישירות יותר.‬
‫הימים שבים להיות ארוכים יותר.‬
‫והחורף נכנע לאביב.‬
‫זו העונה שבה החיים מתעוררים.‬
‫הכול מופעל על ידי החום הגובר של השמש.‬
‫השתילים מתחרים על מקומם באור המחזק,‬
‫ולכל אחד מהם יש אסטרטגיה משלו להתקדם.‬
‫העלים נובטים ונפרשים.‬
‫כל אחד מהם הוא כמו לוח סולארי טבעי,‬ ‫אשר סופג את אנרגיית השמש,‬
‫שואב פחמן דו חמצני‬ ‫והופך אותו למזון כדי לגדול.‬
‫כל כך הרבה צמחים מתעוררים לחיים‬
‫שנראה שהכוכב לוקח נשימה עמוקה.‬
‫רמות הפחמן הדו חמצני יורדות משמעותית,‬
‫מה שמסייע באיזון‬ ‫האטמוספרה שכולנו תלויים בה.‬
‫השינוי בעונות מעודד‬ ‫אינספור יצורים לנוע צפונה‬
‫בזמן שרשתות הטבע חוזרות לחיים.‬
‫מיליארדי ציפורים נוהרות‬ ‫לעבר אזורי רבייה מרוחקים.‬
‫ענקי האוקיינוסים עוברים‬ ‫אלפי קילומטרים בחיפוש אחר מזון...‬
‫בעוד שעדרים ענקיים‬ ‫מסתערים על העמקים הפורחים.‬
‫כדי להצליח, כל מסעות הגבורה הללו‬ ‫חייבים להיות מתוזמנים בצורה מושלמת,‬
‫אפילו אלה של הנודדים הזעירים ביותר.‬
‫כשפתיתי השלג האחרונים נמסים בעומק היער,‬
‫צצות בריכות.‬
‫בעוד מספר שבועות הן יתייבשו בחום.‬
‫בזמן שיצור אחד מתעורר משנת החורף שלו,‬
‫הספירה לאחור כבר החלה.‬
‫הסלמנדרה הזאת צריכה להגיע לבריכה שלה‬ ‫ולהשלים את מחזור הרבייה שלה‬
‫לפני שהמים ייעלמו.‬
‫גשם האביב הראשון‬‫...‬
‫הוא יריית הפתיחה למרוץ חייה.‬
‫במדד מהירות של סלמנדרה...‬
‫היא רצה.‬
‫אבותיה הלכו באותם מסלולים ביער.‬
‫אבל הזמנים השתנו‬ ‫מאז שהם הלכו על פני האדמה.‬
‫בעוד כמה שעות,‬ ‫היא תהיה קרובה לקו הסיום.‬
‫לבריכה שבה התחילו חייה שלה.‬
‫עכשיו היא צריכה למצוא‬ ‫בן זוג מהר ככל האפשר.‬
‫גם סלמנדרות אחרות רצו לבריכה הזאת.‬
‫ויכול להיות שיש להן טריק‬ ‫שיעזור להן במציאת האחד שלהן.‬
‫בצללי היער, חודר בעיקר אור כחול.‬
‫הראייה שלהן רגישה במיוחד בשעת הדמדומים.‬
‫ובגוון הכחול הזה, הגוף שלהן מתחיל לזהור.‬
‫מדענים גילו את התופעה הזו רק לאחרונה.‬
‫יכול להיות שזה עוזר להן‬ ‫במרוץ אחר מציאת בן זוג?‬
‫כעת היא יכולה להטיל‬ ‫את הביצים המופרות שלה.‬
‫אבל הזמן כבר פועל נגד הדור הבא.‬
‫הם צריכים לבקוע ולסיים להתפתח...‬
‫לפני שהבריכה שלהם תיעלם.‬
‫והיא כבר התחילה להתכווץ.‬
‫כל חיים של סלמנדרה מנוקדת‬ ‫מוקצבים על ידי השעון העונתי.‬
‫כך גם חייהם של אינספור יצורים אחרים.‬
‫חייהם קשורים לקצב כדור הארץ, הירח והשמש.‬
‫אך ישנם יצורים מסתוריים‬ ‫שרוקדים לפי קצב משלהם,‬
‫וכל מחזור חיים שלהם נע‬ ‫לא בקצב של עונות השנה אלא של עשרות שנים.‬
‫בתוך עץ מייפל,‬ ‫שרף זורם לראשונה מאז הסתיו שעבר...‬
‫ומניע התחדשות של צמיחה.‬
‫אבל עמוק מתחת לאדמה,‬ ‫יצור אחד נעזר ברגע הזה‬
‫כדי לספור את חלוף עונות השנה.‬
‫ציקדה מחזורית.‬
‫היא ניזונה מהשרף המתוק של העץ.‬
‫אז כשהיא עולה בכל אביב,‬ ‫היא יודעת שעוד שנה חלפה.‬
‫היא התחפרה מתחת לאדמה לפני 17 שנה.‬
‫עכשיו היא עולה לפני השטח,‬
‫מוכנה לרגע שלו היא חיכתה.‬
‫כשהחשכה יורדת על היער באינדיאנה,‬
‫דברים משונים עומדים לקרות.‬
‫מעל הקרקע, היא פגיעה.‬
‫אבל היא תזמנה את הופעתה בצורה מושלמת.‬
‫יש ביטחון במספרים גדולים.‬
‫מיליארדי ציקדות תכננו‬ ‫את מחזור החיים בן 17 השנים שלהן.‬
‫כמו עדר זומבים, הן עולות כיחידה אחת.‬
‫לאחר שעלו בבטחה,‬
‫הן מתחילות את השלב הבא של מחזור חייהן.‬
‫שינוי מפחיד לצורתן הבוגרת.‬
‫בפעם הראשונה מזה 17 שנה,‬
‫השחר מפציע לצלילי מקהלת הציקדות‬ ‫אשר מזמזמות בקול רם כמעט כמו מסור חשמלי.‬
‫השכנים לא ממש מבינים מה קורה.‬
‫הפעם האחרונה שהחרקים האלה הופיעו‬ ‫הייתה הרבה לפני שהם נולדו.‬
‫זה עשוי היה להיות מפחיד‬ ‫אם הם לא היו כל כך טעימים.‬
‫בשבועות הקרובים, כולם הולכים ליהנות‬ ‫מסעודה עשירה, שופעת וטעימה.‬
‫אבל עם מאות אלפי חרקים על כל דונם,‬
‫הכמות שהם אוכלים‬ ‫בקושי מורגשת במזנון השופע.‬
‫כך שהמגיחים מן הקרקע‬ ‫יוכלו סוף סוף להשיג את מטרתם.‬
‫הם מזדווגים, והנקבות מטילות את ביציהן.‬
‫השלב האחרון במחזור חייהם.‬
‫בתוך כמה שבועות, כל מה שיישאר זה קליפות.‬
‫מנה עצומה של דשן,‬
‫אשר מחזירה חיים‬ ‫לרשתות התת-קרקעיות של הטבע.‬
‫למה 17 שנה?‬
‫אנחנו עדיין לא ממש יודעים.‬
‫אבל הדפוס הזה התפתח בעבר הרחוק,‬
‫כאשר מחזור חיים ארוך‬ ‫יתכן שעזר לשרוד גלי קור תכופים יותר.‬
‫כי לכוכב שלנו יש גם מקצבים אקלימיים‬
‫שנפרשים על פני עשרות אלפי שנים.‬
‫הרבה מעבר לחוש התזמון של כל יצור חי.‬
‫אבל לשינויים האיטיים ביותר יכולים להיות‬ ‫ההשפעות העמוקות ביותר על החיים.‬
‫לטוב ולרע.‬
‫מדבר סהרה, גדול כמו ארצות הברית‬
‫ואחת הסביבות הקשות בעולם.‬
‫מי שגופו לא מסוגל‬ ‫לעמוד בחום הלוהט, לא ישרוד.‬
‫החרדון קל הרגליים הזה‬
‫קטן מספיק כדי למצוא מחסה.‬
‫ועור הקשקשים שלו‬ ‫עוזר לו לשמור על לחות הגוף הנחוצה לו.‬
‫אבל גם הוא צריך לשתות לפעמים.‬
‫למזלו, אפילו בשממה הצחיחה הזאת,‬
‫יש מים.‬
‫נווה מדבר פלאי למטיילי מדבר עייפים.‬
‫אך אולי הוא לא יהיה‬ ‫מסביר פנים כפי שהוא נראה.‬
‫למרבה הפלא, הבריכה הזאת מלאה בתנינים...‬
‫באמצע המדבר.‬
‫במרחק של 160 ק"מ‬ ‫ממקורות המים הזורמים הקרובים ביותר.‬
‫בזמן שקרוביהם הרחוקים שוחים בביצות שופעות,‬
‫התנינים האלה לכודים כאן.‬
‫בשבילם, זה לא נווה מדבר.‬
‫זה כלא...‬
‫שבו כל אסיר צריך להילחם למען עצמו.‬
‫יש תחרות עזה על כל דבר שזז.‬
‫איית צרעים נודד עוצר לשתות...‬
‫ומשתכשך במים כדי להתקרר.‬
‫אין די מזון לכולם.‬
‫אם הם יישארו כאן, הם עלולים לגווע ברעב.‬
‫אבל אם ינסו לצאת לחופשי...‬
‫זו דילמה קשה כאשר עולמם מתכווץ סביבם.‬
‫אבל העובדה שהם בכלל כאן‬ ‫היא סימן לקצב שנמדד באלפי שנים.‬
‫כי זה לא תמיד היה ככה.‬
‫רק לפני כמה אלפי שנים,‬ ‫המדבר הזה היה ירוק ופורה.‬
‫תנינים שחו בנהרות זורמים.‬
‫כי לכוכב המסתובב שלנו‬ ‫יש תנודות ארוכות טווח‬
‫שחוזרות על עצמן במשך אלפי שנים,‬
‫אשר מקרבות ומרחיקות את חצאי הכדור מהשמש,‬
‫ומשנות את האקלים שלנו תוך כדי.‬
‫במסלולו הנוכחי,‬ ‫המונסון במערב אפריקה נחלש‬
‫והגשם הפסיק לרדת במדבר סהרה.‬
‫תוך כמה מאות שנים בלבד,‬ ‫הביצות השופעות של התנינים‬
‫הפכו לאחד המדבריות הגדולים ביותר בעולם.‬
‫אבל אפילו באקלים הצורב של היום...‬
‫יש עדיין זכר לעבר האבוד.‬
‫רק כמה ימי גשם יקרים מדי שנה.‬
‫העונה הרטובה הקצרה ביותר‬ ‫מאפשרת לנו לנוע אחורה בזמן‬‫...‬
‫ולקבל נקודת הצצה כיצד נראו‬ ‫החיים כאן לפני 10,000 שנים...‬
‫בסהרה הירוקה.‬
‫אם האסירים יצליחו להחזיק מעמד,‬ ‫בערך עוד 10,000 שנים נוספות,‬
‫המחזור של כדור הארץ יבצע סיבוב שלם.‬
‫המים יזרמו שוב,‬
‫וישחררו את צאצאיהם הרחוקים‬ ‫ליהנות מחדש מאותם נהרות אבודים.‬
‫הקצב הזוחל של המחזורים‬ ‫האיטיים ביותר בעולם שלנו‬
‫הופך אותם לכמעט בלתי נראים.‬
‫אבל אם המחזורים האלה‬ ‫משתבשים אפילו בצורה הקטנה ביותר,‬
‫נוכל להתחיל לראות‬ ‫דברים משתנים לנגד עינינו.‬
‫זו עונת הסתיו בהרי הקסקייד באורגון.‬
‫הארנבת הזאת מנסה לחמוק מצרות.‬
‫יש לה סיבה טובה.‬
‫ארנבות מתות מזקנה רק לעתים נדירות.‬
‫נץ צייד יקלוט כל דבר שזז.‬
‫אז הארנבת המפוחדת קופאת במקום.‬
‫בקושי נושמת.‬
‫חבויה לעיני כול.‬
‫הנץ ממשיך הלאה,‬
‫והארנבת יכולה לנשום לרווחה.‬
‫אבל ביתה עומד להשתנות ללא היכר.‬
‫אם הסיכוי שלה להישאר בחיים‬ ‫הוא על ידי הסוואה,‬
‫איך היא תתמודד במצב בו‬ ‫העולם שלה לפתע משנה את צבעו?‬
‫היא תשנה את צבעה גם כן.‬
‫ככל שימי החורף מתקצרים,‬ ‫היא מנשירה את שערה מחום ללבן.‬
‫שינוי תלבושת מדהים.‬
‫שוב, כל מה שעליה לעשות‬ ‫הוא לקפוא במקום.‬
‫וכמו קסם,‬
‫היא נעלמת.‬
‫אבל עכשיו, יש איום חדש.‬
‫שינויי אקלים מעשה ידי אדם‬ ‫פירושם שיש ימי חורף‬
‫אשר חמים באופן שאינו תואם לעונה,‬ ‫וכיסוי השלג יכול להיעלם בן לילה.‬
‫צבע הפרווה שלה לא משתנה‬ ‫בהתאם לטמפרטורה, אלא בהתאם לאורך היום.‬
‫והימים החמים האלה עדיין קצרים.‬
‫אז עכשיו היא ממש לא מסונכרנת‬ ‫עם הסביבה שלה‬
‫ומהווה מטרה קלה.‬
‫זמן לתוכנית ב'.‬
‫לרוץ במהירות.‬
‫היא חמקה ממנו.‬
‫אבל כשהיא כל כך בולטת לעין,‬ ‫להסתתר זו לא אפשרות.‬
‫בפעם הבאה, אולי המזל לא ישחק לטובתה.‬
‫לארנבות לא מסונכרנות‬ ‫יש סיכוי גבוה יותר להיטרף.‬
‫וכעת הן יוצאות מסנכרון‬ ‫לעתים קרובות יותר.‬
‫לבני מינה עדיין יש עתיד בעולם המשתנה הזה.‬
‫ארנבת השלג הזו הסתגלה‬ ‫להישאר חומה למשך כל השנה.‬
‫בכך חייה קלים יותר‬ ‫באותם ימים בהם רוב השלג נמס ונעלם.‬
‫עתיד המין שלהם תלוי בארנבות נוספות כמוה.‬
‫הטבע עובד הכי טוב כשהחיים שומרים‬ ‫על קצב התואם למחזורים הרבים של כדור הארץ.‬
‫אז מה קורה כשפעילות אנושית‬ ‫משבשת את קצב המחזור?‬
‫בזמן שהעולם משתנה בפתאומיות סביבנו,‬
‫האם הטבע יצליח לשרוד‬‫...‬
‫את הסערה המתקרבת?‬
‫תרגום כתוביות: סיון שפירא‬