Gladan lovac...
gleda svoj plijen.
Ali što god pokušao, jednostavno nije dovoljno brz.
Kao da ga vilin konjic vidi kako dolazi u usporenoj snimci.
A možda ga i vidi.
Hrana vilin konjica je sitna i brza.
Ali za razliku od žabe,
devet od deset puta
on dobije obrok.
Jer njegovi vizualni procesori
rade pet puta brže od naših
i praktički usporavaju vrijeme.
Žaba neće prestati pokušavati.
Blizu,
ali i dalje ništa.
Vilin konjic ne drži na oku samo svojeg usporenog vrebača.
Mora i braniti svoj teritorij od suparnika.
S očima uprtima u nebo,
manje su šanse da će uočiti nekoga tko se skriva ispod.
Žaba možda nema munjevite pokrete vilin konjica,
ali ovaj je put precizna.
Osjećaj tempiranja ključan je za preživljavanje u našim mrežama života.
Priroda najbolje funkcionira kad je usklađena s ritmovima planeta.
Da bi ga iskoristio, život mora tempirati prilike do savršenstva.
Ponekad i u milisekunde.
Ponekad kroz tisućljeća.
NAŠ ŽIVI SVIJET
RITAM ŽIVOTA
NARATORICA: CATE BLANCHETT
Kasno poslijepodne u Kalahariju.
Lavica mora nahraniti gladna usta.
Njezina mladunčad u razvoju treba svježe meso svaka dva dana.
Hrana je posvuda.
Ali većina njezinih meta brža je od nje.
Ako će ih loviti pod žarkim suncem,
brzo će se pregrijati.
Mora se približiti za zasjedu.
To je teško usred bijela dana.
Njezin je plijen spreman uočiti kretanje.
Kad je razotkriju,
više nije tolika prijetnja.
Ali još nije posve predana.
Jer zna da će se situacija promijeniti.
Kako sunce zalazi, izgledi se mijenjaju u njezinu korist.
Teže ju je uočiti.
Manje su šanse da će se pregrijati.
A njezin noćni vid dolazi na svoje.
Krdo bivola.
Pet puta su teži od nje.
Ovi oklopljeni divovi opasna su meta.
Ali ako je nisu vidjeli, onda je ona u prednosti.
Meta joj je tele.
Ono je slabije i manje riskantno.
U suton to izgleda poprilično lagano.
Već je iskoristila prednost koju donosi sumrak.
Njezina će mladunčad večeras jesti.
Sunce uvijek zalazi negdje na Zemlji
stvarajući beskonačan ritam promjenjive sreće.
No naš planet koji se stalno vrti pruža nam više od dana i noći.
Jer Sunčeva energija
nije jedina sila koja upravlja životom na Zemlji.
Mjesec kroji vlastiti put kroz noćno nebo
povlačeći naše oceane u vodeni valcer.
A morska stvorenja moraju plesati u njegovom ritmu.
U sjevernoj Australiji nastupa oseka.
Ispod mangrova pojavljuje se novi svijet.
Dom banana raka strunaša.
Živi život u razmacima između plime i oseke.
Ima gust raspored.
Vrijeme da se nahrani što je brže moguće.
A njegove ženske susjede rade to dvostruko brže.
Njegova banana kandža možda ga sad usporava,
ali kad Mjesec izađe, doći će i njegovo vrijeme.
Plima se vraća, a on se povlači u jazbinu.
Ciklus se ponavlja.
No kako mjesec odmiče, utjecaj Mjeseca na ocean slabi.
Svaka plima prekriva sve manji dio plaže.
Dok na kraju,
na nekoliko dana...
njegova jazbina neće biti prekrivena.
Sad ima jedno od najboljih mjesta na plaži.
I drugi ga mužjak želi.
Banane spremne.
U natjecanju guranja
nema prevelike razlike.
Ali kod hvatanja...
naš prvak ima prednost.
Idi nađi svoju jazbinu.
Ali plima i oseka ne čekaju nijednog raka.
Mora naći partnericu.
Brzo čišćenje i spreman je pokazati pobjedničku kandžu.
Ali u kojem smjeru?
Plaža je prekrivena rakovima.
I ne zna ih baš procijeniti.
Možda ona?
Nije njezin tip...
raka.
Valja dograbiti dostojanstvo.
Ova je bolja.
No sad ima konkurenciju sa svih strana.
Pokušava je namamiti mahanjem.
Ali svi znaju taj trik.
A da podigne kliješta?
I oni to rade.
Još jedan i još jedan.
Ovo postaje prava zabava na plaži.
Kako odabrati?
Na kraju je odabrala najbolju bananu na plaži.
I baš na vrijeme.
Zatvara je u jazbinu prije povratka plime.
Ispustit će ličinke idućeg punog Mjeseca...
kad će ih najjača oseka odnijeti daleko na pučinu.
Samo će sretni preživjeti.
Ostali će postati hrana u oceanu
povezujući mreže života s neprestanim Mjesečevim ritmovima.
Ali naš planet ima još jedan ciklus koji oblikuje prirodne mreže na sporiji,
ali možda na dublji način.
Precesija godišnjih doba.
Godišnji puls kojem se život mora prilagoditi.
Sa Zemljinim dužim razdobljima, ulozi postaju veći.
Jer kad se prilike pojave samo jednom godišnje,
moraš ih zgrabiti dok možeš.
Na norveškoj tundri
stari ratnik čuva krdo.
Ženke su spremne na parenje samo nekoliko tjedana.
Jedina prilika da iduće godine bude otac.
I drugi će mužjaci tražiti svoja prava.
I tako svake godine
ovo mošusno govedo mora proći ritualni turnir kako bi zadržao krunu.
Rival.
Za kralja ovo znači da je rukavica bačena.
Stvara privid.
To je stari trik zastrašivanja protivnika.
Ali izazivač ne uzmiče.
Hodaju usporedno u nadi da će svojom veličinom izazvati strah.
Ne ovog puta.
Zračni jastuk ispod rogova ublažava udar
nasilan poput sudara automobila.
Kralj je veteran mnogih bitaka.
Služi se nagibom kako bi iskoristio svoju težinu.
Dok je pokušavao probosti protivnika, izgubio je prednost višeg terena.
No ne zadugo.
Ovaj put iskustvo pobjeđuje.
Bit će još borbi na ovom godišnjem turniru.
I samo ako pobijedi u svakoj, osigurat će svoj položaj na još godinu dana.
Diljem cijele sjeverne hemisfere
zima dolazi.
U ovo najsurovije doba
svi moraju čekati svoje vrijeme.
Resursi se smrzavaju.
Temperature padaju.
A život se održava u stanju mirovanja.
Jedina je sigurnost da će zima s vremenom doći svom kraju.
Godišnje putovanje Zemlje oko Sunca
vraća sjevernu hemisferu na izravniju sunčevu svjetlost.
Vraćaju se duži dani.
A zima ustupa mjesto proljeću.
Ovo je doba u kojem život dolazi na svoje.
Sve pokreće rastuća toplina sunca.
Sadnice se utrkuju za svoje mjesto na svjetlu.
Svaka ima svoju strategiju za napredovanje.
Lišće niče i razvija se.
Svaka od njih prirodna je solarna ploča koja rabi sunčevu energiju.
Tako uvlači ugljični dioksid i pretvara ga u hranu za rast.
Toliko biljaka oživi
i čini se kao da je planet duboko udahnuo.
Razine ugljičnog dioksida drastično opadaju,
što pomaže uravnotežiti atmosferu
o kojoj svi ovisimo.
Godišnja doba potiču mnoga stvorenja da krenu na sjever
dok se prirodne mreže vraćaju u život.
Milijarde ptica lete prema udaljenim gnjezdištima.
Oceanski divovi putuju tisućama kilometara tražeći hranu...
a ogromna krda nadiru preko krajolika koji se budi.
Da bi uspjela,
sva ova herojska putovanja moraju biti tempirana do savršenstva,
čak i ona najminijaturnijih migranata.
Dok se zadnji snijeg topi duboko u šumi,
pojavljuju se bazeni.
Za nekoliko tjedana isušit će se na vrućini.
Kad se jedno stvorenje probudi iz zimskog sna...
odbrojavanje je već počelo.
Ovaj daždevnjak mora doći do bazena i završiti svoj ciklus razmnožavanja
prije no što voda nestane.
Prva proljetna kiša...
pucanj je za start utrke njezina života.
Za daždevnjaka
ovo je sprint.
Njezini su preci išli istim putem kroz šumu.
No vremena su se otad promijenila.
Za nekoliko sati gotovo je na cilju.
Bazen gdje je započeo i njezin život.
Sad mora naći partnera što je prije moguće.
I drugi su daždevnjaci dojurili ovamo.
A možda imaju trik koji će im pomoći s brzim spojevima.
Kroz šumske sjene prodire uglavnom plava svjetlost.
Njihov je vid osobito osjetljiv u sumrak.
U toj plavoj nijansi njihova tijela počinju sjajiti.
Znanstvenici su tek nedavno otkrili ovaj fenomen.
Pomaže li im to u utrci traženja partnera?
Sad može položiti oplođena jaja.
Ali vrijeme već sad radi protiv sljedeće generacije.
Moraju se izleći i razviti se...
prije no što njihov bazen nestane.
I već se počeo smanjivati.
Svakom pjegavom daždevnjaku život požuruju otkucaji godišnjeg sata.
Tako je i gomili drugih stvorenja.
Njihovi su životi povezani s ritmovima Zemlje, Mjeseca i Sunca.
Ali neka tajanstvena bića plešu na vlastiti ritam
i ne mjere vrijeme u godišnjim dobima, već u desetljećima.
Unutar stabla javora
po prvi put od prošle jeseni teče sok...
i potiče novi rast.
Ali duboko pod zemljom
jedno stvorenje rabi ovaj puls
da broji prolazak godišnjih doba.
Faraonska cikada.
Hrani se slatkim sokom stabla.
Sok se javlja svakog proljeća i tako zna da je prošla još jedna godina.
Ukopala se pod zemlju prije 17 godina.
Sad je došla na površinu,
spremna za trenutak koji je čekala.
Dok tama prekriva ovaj šumovit kraj Indiane,
stvari će postati čudne.
Iznad zemlje je ranjiva.
Ali tempirala je izlazak do savršenstva.
Sigurnost leži u brojnosti.
Milijarde cikada uskladile su svoj 17-godišnji životni ciklus.
Poput horde zombija, skladno se uzdižu.
Kad su na sigurnom iznad tla, započinju sljedeću fazu svog uskrsnuća.
Jezivu preobrazbu u svoje odraslo tijelo.
Po prvi put u 17 godina
zora sviće uz zbor cikada koji je glasan gotovo kao motorna pila.
Susjedi ni ne znaju što ih je snašlo.
Ovi su se kukci posljednji put pojavili davno prije njihova rođenja.
Bilo bi zastrašujuće da nisu tako ukusni.
Sljedećih nekoliko tjedana meso će biti na svačijem jelovniku.
Ali ima ih više od milijun na jednom hektaru,
tako da će razlika biti nezamjetna.
I tako uskrsnuli konačno mogu ostvariti svoju svrhu.
Pare se i ženke polažu jaja.
To je njihov završni čin.
U roku od nekoliko tjedana ostale su samo ljuske.
Ogromna doza gnojiva
vraća život u podzemne prirodne mreže.
Zašto 17 godina?
I dalje zapravo ne znamo.
No taj je obrazac evoluirao daleko u prošlosti
kad je dugačak životni ciklus možda pomagao tijekom zahlađenja.
Jer i naš planet ima klimatski ritam
koji traje desecima tisuća godina.
To nijedno živo biće ne može ni zamisliti.
Ali najsporije promjene mogu imati najdublji učinak na život.
Na bolje i na gore.
Pustinja Sahara velika je poput Sjedinjenih Država
i među najsurovijim je okolišima na Zemlji.
Ako niste prilagođeni vrućini, nećete preživjeti.
Ovaj lagani gušter agama
dovoljno je malen da nađe sklonište.
A njegova ljuskava koža zadržava prijeko potrebnu vlažnost.
Ali čak i on katkad mora piti.
Na njegovu sreću, čak i u ovoj jalovoj divljini
ima vode.
Čudesna oaza za umorne pustinjske putnike.
Ali možda nije gostoljubiva kao što izgleda.
Nevjerojatno, ovaj je bazen pun krokodila.
I to usred pustinje.
Stotinjak kilometara od najbliže tekuće vode.
Dok njihovi udaljeni rođaci plivaju kroz bujne močvare,
ovi su krokodili zatočeni ovdje.
Za njih to nije oaza.
To je zatvor...
u kojem se svaki zatvorenik mora boriti za sebe.
Oštra konkurencija za sve što se kreće.
Migrirajući škanjac osaš zastaje da pije...
i ulazi u vodu da se ohladi.
To neće nahraniti sve.
Ako ostanu ovdje, mogli bi umrijeti od gladi.
Ali ako pobjegnu prema slobodi...
To je očajnička dilema dok se njihov svijet sužava.
Ali činjenica da su ovdje znak je tisućljetnog ritma.
Jer nije uvijek bilo ovako.
Prije samo nekoliko tisuća godina ova je pustinja bila zelena i plodna.
Krokodili su plivali u bujnim rijekama.
Naš rotirajući planet ima dugotrajne promjene
koje se ponavljaju kroz tisućljeća
i tako pomiče svoje hemisfere bliže Suncu i dalje od njega
i pritom mijenja našu klimu.
Na trenutačnoj putanji zapadnoafrički je monsun oslabio
i kiša je prestala padati u Sahari.
U samo nekoliko stotina godina bujne močvare krokodila
postale su jedna od najvećih pustinja na planetu.
No čak i u današnjoj vrućoj klimi
postoje tragovi davno izgubljene prošlosti.
Samo je nekoliko dragocjenih dana kiše svake godine.
Ova najkraća kišna sezona omogućuje nam da otputujemo u prošlost...
i vidimo kakav je život bio ovdje prije 10 000 godina...
u zelenoj Sahari.
Ako zatvorenici izdrže još 10 000 godina,
planetarne promjene napravit će cijeli krug.
Voda će opet poteći
i osloboditi njihove daleke potomke da povrate davno izgubljene rijeke.
Zbog najsporijih ritmova našeg planeta
gotovo ih je nemoguće vidjeti.
Ali ako se ti ritmovi imalo prekinu,
počet ćemo viđati promjene pred našim očima.
Jesen u planinama Cascade u Oregonu.
Ovaj se zec pokušava kloniti nevolja.
Ima dobar razlog.
Zečevi rijetko umiru od starosti.
Jastreb vidi sve što se miče.
Zato se plašljivi zec ukoči.
Jedva da i diše.
Skriven na otvorenom.
Jastreb nastavlja,
a zec može odahnuti.
Ali njegov dom uskoro će se preobraziti
do neprepoznatljivosti.
Ako ti je kamuflaža alat za preživljavanje,
što kad tvoj svijet iznenada promijeni boju?
I ti se promijeniš.
Kako se zimski dani skraćuju, on prelazi iz smeđe u bijelu boju.
Nevjerojatna promjena kostima.
Opet se samo mora ukočiti.
I poput čarolije,
nestane.
Ali tu je i nova prijetnja.
Klimatske promjene
znače da su neki zimski dani neobično topli,
a snježni pokrivač može nestati preko noći.
Njegovu promjenu boje ne uzrokuje temperatura, već duljina dana.
A ovi topliji dani i dalje su kratki.
Sad je očajnički neusklađen s okolinom
i lagana meta.
A sad plan B.
Brzina.
Pobjegao mu je.
Ali kad si ovako uočljiv, ne možeš ostati skriven.
Sljedeći put možda neće imati toliko sreće.
Neusklađeni zečevi imaju veće šanse da će nastradati.
A sad su sve češće neusklađeni.
Ova vrsta može imati budućnost u svijetu preobražaja.
Bjelonogi zec prilagodio se da bude smeđi tijekom cijele godine.
Život mu je lakši kad nema snijega.
Budućnost njihove vrste možda ovisi o još takvih poput njega.
Priroda najbolje funkcionira kad život prati brojne ritmove planeta.
Što se dogodi kad ljudska aktivnost poremeti tempo?
Dok se svijet oko nas naglo mijenja...
može li priroda preživjeti...
nadolazeću oluju?
Prijevod titlova: Veronika Janjić