Ahoj.
Tome. Zůstal jsi.
Ano.
Jaký je hotel Miramare?
Dobrý. Ujde. Je tu Marge?
Minuli jste se. Šla domů pracovat.
- Pracovat? - Jo. Je spisovatelka.
Román?
Cestopis o Atrani.
S fotkami?
Jo. Je i celkem dobrá fotografka.
Takže fotky a slova.
Jo. Popisy, postřehy, básně...
Ještě mi nedovolila si to přečíst.
I básně.
Jaký je plán? Řím? Sicílie?
Nemůžeš se rozhodnout špatně.
Přivezl jsem ti něco z New Yorku.
Co?
Nějaké košile a tak, župan. Jsou v hotelu.
Musím se ti k něčemu přiznat.
Poslal mě tvůj otec, abych tě přesvědčil vrátit se domů.
- Můj otec? - Jo.
Řekl jsem, že to zkusím. Myslel jsem to vážně, ale...
Už to nemám v úmyslu.
Naprosto chápu, proč tu chceš zůstat.
To by chtěl každý. Je to dokonalé.
Proč by ses vracel do New Yorku?
Poslal tě. Jako... že ti to zaplatil?
Jo, ale já mu to vrátím.
Já lidi nevyužívám.
Odkud ho vůbec znáš?
Neznám. Našel si mě.
Asi nepřesvědčil tvé pravé kamarády, aby se ti míchali do života,
a já to taky neudělám.
Ale měl bys mít to oblečení, co ti poslala matka.
A pak
asi odejdu.
Nemůžu tomu uvěřit.
Vlastně můžu.
Tome,
neobtěžuj se mu to vracet.
Pro něj to není nic. Jenom výdaj.
Možná si to i nějak odepíše z daní.
- Nezlobíš se na mě? - Ne, jistěže ne.
Udělal bych to samé. Vlastně jsem to udělal.
Viděl jsem možnost dobrodružství na neznámém místě a využil jí.
Přesně jako ty.
Jo.
Ermelindo!
Kávu pro Toma.
Víš, nejsem nevděčný,
ale matka si asi neuvědomuje, že nejlepší košile v New Yorku
se dováží odsud.
Díky, že jsi to sem za ni odvezl.
To bylo milé.
Jedno jsi přehlédl.
Jasně, že vybrala tohle.
Řekni mi, Tome,
kdo na světě by nosil fialový kašmírový župan?
Proboha, je příšerný.
Zmínil se otec, že maluju?
Ne.
Náhodou mi to celkem jde, ale on by byl poslední, kdo by to přiznal.
Chceš je vidět?
Dobře.
No, tady to je.
Tady mám nějaké krajiny.
Jo.
Pár obrazů Marge.
To je má sekce Marge.
Dobře.
Jo.
To je mé abstraktní období.
Jo.
Tohle je nový obraz Marge, na kterém pracuju.
Je to akt.
Jo. Vím, že nejsem skvělý malíř.
Zatím.
Ale baví mě to.
Ne, je to...
Díky.
Jo.
To jsou další krajiny.
Jo. Všechny jsou modré. Modré. Tvé modré období.
Jo, to mě nenapadlo.
Asi pořád píše,
ale ten Greenleafův plán ji dostane tolik,
že jí to vyrušení nebude vadit.
Tady to je.
Dobře.
Ahoj.
Tom má velmi vtipný příběh.
Opravdu?
Ahoj.
Nejdřív tohle otevřeme.
- Posaď se. - Díky.
Věřila bys tomu?
I kdybys mé rodiče znala, nenapadlo by tě, že zkusí tohle.
Kdo byl ten chlap v baru?
Soukromý detektiv. Můj otec najal soukromého detektiva.
- Aby našel Toma? - Ano.
Je těžké tě najít?
Zrovna jsem se přestěhoval, takže asi ano.
Proč jsi to Dickiemu neřekl hned?
Co by to změnilo?
Uniká ti pointa celé té ságy.
Je to o mém otci. Ne o Tomovi.
Rozhodl ses, co chceš vidět příště?
Prosím?
- V Itálii. - Ne.
- Nerozhodl. - Je toho dost.
To určitě, ale myslím, že chvíli zůstanu tady.
Jestli se tu zdržíš déle, Tome,
měl bys bydlet u mě.
Proč utrácet za Miramare, když mám pokoje navíc?
I když jsou to jen otcovy peníze.
To bych moc rád.
Skvělé.
Díky.
Zvedni to nahoru.
Ty zdi něco potřebují.
Lepší.
- Ahoj, Marge. - Ahoj.
- Jak to jde? - Dobře.
Sluší ti to.
Díky.
Práci máme hotovou.
Tak jsme si za odměnu dali amaro. Chceš taky?
Jasně.
Zítra jedeme do Neapole. Chceš taky?
Měla bych pracovat.
Na své knize?
Jo.
No tak, Marge. Pojeď s námi.
V Misericordii ukážu Tomovi jeho prvního Caravaggia.
Toho jsem viděla.
Viděla jsi ho jednou. To ani zdaleka nestačí.
Byla jsem v Le Sorelle.
Cože?
Kdy?
Zrovna teď.
Měli jsme jít na večeřeli.
Promiň, zapomněl jsem.
Tak jdeme.
Když jsem odcházela, zavírali.
Najedla ses?
Dáš si pršut? Máme sýr, olivy...
To je dobré.
Chceš vidět, jak jsme vybavili ten pokoj?
Možná později.
Dobře. Promiň.
NEAPOL
Podpis sem, prosím.
To namaloval, když mu bylo 36.
Rok poté, co v Římě někoho zavraždil.
On někoho zavraždil?
Pasáka, jehož prostitutky mu dělaly modelky.
Pak utekl na Maltu, pak do Palerma.
Na útěku namaloval pár svých největších děl.
Opravdu?
Nakonec ho chytili tady v Neapoli.
Zmlátili ho, znetvořili mu obličej a nechali ho umřít.
Kdo?
Kdo ví? Pasákovi kamarádi.
Barvitý život. I smrt.
Jo.
Chci vidět další jeho obrazy.
Někdy tě vezmu do Říma. Tam jsou ty nejlepší.
To bych rád.
- Freddie! - Dickie!
Co tady děláš?
Jen projíždím. S Maxem. Jak se máš?
Dobře.
- Jak se má Marge? - Dobře.
- Pořád píše tu knihu? - Právě teď.
- Chceš se napít? - To bych rád.
Ale jen rychle. Musím stihnout vlak.
Číšníku.
Cinzano.
A tohle je?
Tom. Tome, tohle je Freddie Miles. Tom přijel z New Yorku.
Jak se máš?
Dobře.
Odněkud tě znám.
Ne, nemyslím si. To bych si pamatoval.
- Opravdu? - Jo.
Ne, setkali jsme se. V New Yorku?
Kde? Možná u Boba Delanceyho.
Nemyslím si.
Ne, myslím, že to bylo tam.
Bydlel na Stanton Street.
Párty. Jsem si jistý.
Nevzpomínám si. Pardon.
- Odkud se znáte? - Narazili jsme na sebe tady v Atrani.
Co v New Yorku děláš?
Teď nic. Žiju tady.
Předtím.
Účetnictví.
Ty?
Freddie je dramatik.
Chtěl jsem říct něco podobného.
- Opravdu? - Jo.
- Proč? - Nevím.
Tak jo. Na prosinec jsem pronajal velký dům v Cortině.
Musíte s Marge přijet.
Proč by ne? Vánoce v Alpách? Řekni ano.
- Ano. - Ano?
Jo.
Dobře. Ulyžujeme a upijeme se k smrti.
Dokonalé.
Tom kdo?
Ripley.
Jste v pořádku?
Ne, právě mě okradli.
Jste zraněná?
Ne, jen se nemůžu dostat domů.
Nesveze mě.
Pojďme.
Díky.
Kde bydlíte?
V Pozzuoli.
To nestačí.
Jasně.
Slyšel jsi, co říkala?
Milejší Američany nikdy nepotkala.
Řekl bych, že jsi mu dal dost na cestu do Říma.
Právě se s ní o to dělí.
Myslíš?
Očividně. To taxi tam jen tak čekalo?
Je to podvod.
Jak to, že to nevidíš?
No a co?
Stojí za to slyšet od hezké holky něco takového.
To jasně. Holky mám rád.
Co?
Myslíš, že pojedete,
kam vás ten kluk zval?
Freddie?
Pravděpodobně. V zimě je to tady dole ponuré. Proč?
Nechápu, jak můžeš někoho takového vystát.
Je to podvodník.
Proč to říkáš?
Protože je to zjevné. Není to dramatik. Jen je z dobrých poměrů.
To je pravda. Jeho rodina vlastní hotely. A má dům na jihu Francie.
„Musíte s Marge přijet.
Proč by ne? Vánoce v Alpách? Řekni ano.
Ano?“
To bylo moc dobré.
Zněl jsi přesně jako on.
Tome?
Já jsem z dobrých poměrů. Jsem podvodník?
Nemohli byste být odlišnější.
Drahý pane Greenleafe,
mám pro vás dobré zprávy.
Richard se rozmýšlí, jestli tu stráví další zimu.
Jak jistě víte, jednání s ním je ošemetné.
Nesmí se na něj tlačit.
Názor na něco změní až po několika rozhovorech.
Ale pokročil jsem.
Jak jsem slíbil, udělám vše, co mohu, abych ho přesvědčil vrátit se domů.
Snad do Vánoc.
Ať se vám a paní Greenleafové daří.
S pozdravem, Tom.
PS:
Ještě jsem vaše peníze neutratil, ale začínají mi docházet.
Můžete mi poslat trochu víc?
Složenka na Dickieho adresu v Atrani postačí.
Díky.
Jak to jde?
Dobře.
Smím si přisednout?
Jsem Carlo.
Jste Američan.
Američany mám rád.
Ahoj.
Ahoj. Jak to jde?
Dobře.
Chceš jet do Paříže?
Nevím. Možná. Kdy?
U Giorgia jsem s někým mluvil
a dá nám každému 100 000 lir.
Za co?
Za cestu do Paříže.
Co?
Musíme mu tam vzít kufřík a pak tam zůstaneme, jak dlouho budeme chtít.
Kufřík?
Jo.
To nemůžeš myslet vážně.
Myslím. Pojď se s ním sejít.
Mluvili jsme italsky, tak to chápu jen zhruba.
Ať je to kdokoliv, nechci se s ním sejít.
Tak co s ním mám dělat?
Nic. Zapomeň na ten rozhovor.
Je dole.
Ty jsi ho přivedl ke mně domů.
Jo.
Tohle je můj kamarád Dickie.
Těší mě. Jak se máte?
Picasso, jo?
Tom vám vysvětlil, o čem jsme mluvili?
Povězte mi to vy.
Dobře. Není to složité.
Zítra, pozítří, kdykoliv,
se oba se mnou sejdete na nádraží v Neapoli.
Budu pro vás mít dva lístky,
polovinu peněz, 50 000 lir pro každého,
a kufřík.
Vezmete ho do Paříže, doručíte ho na adresu, kterou vám dám.
Tam dostanete zbytek peněz.
A to je vše.
Co v tom kufříku je?
To je jedno.
Americké turisty, jako jste vy, nikdo zastavovat nebude.
Drogy?
Zbraně?
Kradené umění, co?
To není vaše starost.
Je to moje starost.
Ale vašeho kamaráda ne.
Ani se nezeptal.
Tomma.
Jo, co?
Tady tvůj kamarád bohužel není ten pravý.
Ty ano, ale on ne.
Ne. Je na to ten pravý. Oba jsme. Jen nad tím přemýšlí.
Ne. Nepřemýšlím.
Podívej se na něj, Tomma. Jak se na mě dívá jako polda, který mě chce zatknout.
Ne, nedívá. No tak.
Ne, máš pravdu. Policista ne.
Jako muž, který se bojí, že ho sežere zvíře.
S tebou něco podniknout můžu, Tomma. Ale s ním ne.
Před ním ani s ním už není potřeba o tom mluvit, dobře?
Jemu už někdo uřízl koule.
Moje adresa.
Tohle je hezká vila.
Moc hezká.
Co to s tebou je? Zbláznil ses?
Proč to říkáš?
Ten chlap je z Camorry. Víš, co to je?
Ne.
Mafie. Neapolská mafie.
Jak to víš?
Je to očividné, Tome.
Možná bys to neudělal, kdybys uměl lépe italsky,
ale nejsem si tím jistý.
Tohle v New Yorku děláš?
Ne.
S takovými lidmi se tam vídáš?
Choval se k tobě jako ke spřízněné duši.
V New Yorku jsme vídali stejné lidi.
Tak se známe.
Pořád si nevzpomínám.
Nedívej se tak na mě. Nezešílel jsem.
Tak co je tohle?
Co? Myslel jsem, že to bude zábava. Mohla to být zábava.
- Pracovat pro gangstery? - Jít spolu na dobrodružství.
Skončit spolu ve vězení.
Dobře, teď jen...
Zapomeň na to.
Neříkej o tom prosím Marge.
Už tak mě nemá moc ráda.
- A proč myslíš? - Nevím. Jsem na ni milý.
Ne, snažíš se o to. To není to samé.
Vlastně je to horší.
To není pravda. Mám ji rád.
Dobře.
Opravdu!
Jak jde psaní? Určitě je to moc dobré.
Utahuješ si ze mě.
Ne, neutahuju. Opravdu to chci vědět. Ohromuje mě to.
Nikdy jsem nenapsal knihu. Dickie taky ne. Že?
Rozhodně ne.
Abych byla upřímná, moc dobře to nejde.
Snažím se popsat místo, které je
tak...
Nepopsatelné?
Nepopsatelné. Ano, přesně.
Mohu si přečíst, co jsi zatím napsala?
Nikomu to neukáže.
Nejsem redaktor, ale pro jednoho jsem pracoval. V Random House.
Opravdu?
Jasně. Tam jsem viděl plno rukopisů, které potřebovaly upravit.
Opravdu?
Když nic jiného, třeba náhodou řeknu něco,
co tě přivede na jiný způsob myšlení.
No tak, chci to zkusit.
Zaplatím to.
Tak co ty na to?
Mám strach.
Určitě je to báječné.
To bylo dobré, Tome. Snažíš se.
Není to jen snaha.
Zajímá mě, co dělá. Mýlí se ve mně.
Každopádně jsi jí udělal radost.
To je dobře.
Atrani, napsala Marjorie Sherwoodová.
Najednou jsem v Atrani přes rok
a pořád objevuju něco o...
Zjistila jsem, že Atrani existovalo před objevením Ameriky.
MOC DLOUHÉ
Většinu večerů jedna žena hraje na flétnu...
Poprvé jsem viděla palmu a oceán.
Taxi nebylo tak drahé, jako by stálo...
Sledovala jsem, přípravu...
TO NENÍ SLOVO
...hodiny odbíjely čtyři přesně ve chvíli...
Nikdy jsem nebyla na místě bez vlastní koupelny.
Jen na vysoké.
„Haló?“ Volala jsem. Řekla něco, co znělo povědomě.
Čekala jsem... Přišlo mi to jako...
...horký namačkaný autobus, který smrděl benzínem.
MÉ ATRANI
Tohle mi opravdu pomůže.
Opravdu?
Jo. Ve všem máš pravdu. Jak tady píšeš na okraji.
Kde?
„Atrani je jako snové místo,
které je po probuzení ještě více snové.“
To je tak dokonalé.
Je to tvé. Nech si to.
Opravdu?
Jasně.
Myslím, že vím, co s tím teď dělat.
To mám radost.
Díky, Tome.
Opravdu.
Díky, že jsi mi to svěřila.
Skvělý název.
Jak se máš?
Skvěle.
Něco ti přišlo.
Tady.
Pro tebe nic, drahý Tome.
Dobře, Matteo. Díky.
Asi půjdu za Marge.
Nebo si zaplavat.
Dobře.
Vezmeš mi to domů?
Jasně.
Díky. Uvidíme se pak.
Co říkáš na tyhle?
To je dobré.
- Opravdu? - Ano!
FIRMA WENDALL TRUST – 1 200 USD
Jdu ven. Na trh.
Dobře.
Co?
Nic.
ČÍSLO ÚČTU 18061
Je pan Smith doma?
ŽIVÁ ITALŠTINA – KOMPLETNÍ JAZYKOVÝ KURZ
Ne, pane. Šel ven.
Kdy se vrátí?
Kolik peněz potřebujete?
To nestačí.
Co to s vámi je?
Co se stalo?
Kdo to říkal?
Kdo to je?
RYCHLÁ HNĚDÁ LIŠKA
Kdo ví?
Čí to je?
SKÁČE PŘES LÍNÉHO PSA
Je to tvoje.
Je to naše.
Je to jejich.
Je to jeho.
Je to moje.
„Máš rád umění, Tome?
Tak to jsi na správném místě.“
„Vím, že nejsem skvělý malíř.
Zatím.“
„Vím, že zatím nejsem skvělý malíř.
Ale baví mě to.“
To jsou mé krajiny.
Zátiší.
To je pár obrazů Marge.
To je další můj obraz. Další Marge.
Sekce Marge.
Omlouvám se, Marge, ale musíš to pochopit.
Nemiluju tě.
Jsme přátelé. To je vše.
No tak, ne...
Nebreč.
Nebude to fungovat, Marge.
Nech toho.
Protože se pleteš. Mezi mě a Toma.
Ne. Tak to není.
V tom to není. To nejsme.
Ne, je mezi námi pouto. Chápeš to?
Nebo nás budeš pořád obviňovat?
Pochopíš to?
No tak, Marge.
Marge...
Ty jsou z mého abstraktního období.
Co to děláš?
Oni...
Ocenil bych, kdybys svlékl mé oblečení.
Asi jste nešli plavat.
Byli jste na pláži, když přišla bouřka?
Dickie, z toho, co se stalo, mi je špatně.
Hele, jedno řeknu jasně.
Nejsem teplouš.
Podle mě si myslíš, že jsem.
Nikdy jsem si to nemyslel.
Marge si myslí, že ano.
Proč?
Kdyby viděla, co se tam stalo, tak...
Řekl bych, že je to tak. Ale jelikož tam nebyla, asi je to něco jiného.
Říká to, protože žárlí.
Žárlí?
Na tebe?
Jo, na mě.
Než jsem se ukázal, měla tě jen pro sebe.
Teď děláme věci bez ní.
- Ale ani to není ten pravý problém. - Co je ten pravý problém, Tome?
Ona tě miluje víc než ty ji.
Kdo koho bere za ruku, když jste na procházce?
Možná je to pravda, ale to neznamená, že ji nemám rád.
- Mám ji moc rád. - To chápu.
Jsme dobří přátelé. Těm se snažíme neubližovat.
Jistě.
- Dickie... - Co?
Raději odejdu, než abych přetrhl přátelství.
Chceš, abych odešel?
Jestli chceš, odjedu hned ráno. Klidně odjedu hned.
Nechme to být.
Překlad titulků: Jan Šauer