Zdravo.
Tome. Još si ovdje.
Jesam.
Kako je u Miramareu?
Nije loše. Dobro je. Je li Marge ovdje?
Mimoišli ste se. Otišla je raditi u svoju kuću.
- Raditi? - Da. Spisateljica je.
Piše roman?
Putopis o Atraniju.
S fotografijama?
Da. Prilično je dobra fotografkinja.
Dakle, fotografije i riječi.
Da. Opisi, zapažanja, poezija...
Još mi ništa nije dala da pročitam.
Poezija?
Kakav je plan? Rim? Sicilija?
Kamo god krenuo, ne možeš pogriješiti.
Donio sam ti stvari iz New Yorka.
Što?
Košulje i slično. Ogrtač. U hotelu su.
Moram ti nešto priznati.
Tvoj me otac poslao da te nagovorim da se vratiš kući.
- Moj otac? - Da.
Rekao sam mu da hoću i kanio sam to, ali...
Više to ne želim učiniti.
Posve razumijem zašto želiš ostati ovdje.
Svi bi to poželjeli. Divno je.
Zašto bi se želio vratiti u New York?
Poslao te... Platio ti je put?
Da, ali vratit ću mu.
Nisam osoba koja iskorištava druge.
Otkud ga znaš?
Ne znam. On je pronašao mene.
Nije mogao nagovoriti tvoje prave prijatelje da ti se miješaju u život,
a ni ja to neću,
no trebao bi uzeti odjeću koju ti je mama poslala.
A onda...
Onda ću otići.
Ne mogu vjerovati da je to učinio.
Ali ujedno i mogu.
Tome,
nemoj mu vraćati novac.
To je za njega sitnica. Zavest će je kao trošak.
Vjerojatno će je prikazati kao poreznu olakšicu.
- Ne ljutiš se na mene? - Ne, nipošto.
Ja bih učinio isto. Učinio sam isto.
Ukazala mi se prilika za pustolovinu i iskoristio sam je.
Upravo si to i ti učinio.
Jesam.
Ermelinda!
Kava za Toma.
Znaš, nisam nezahvalan,
ali moja mama ne shvaća da se najbolje košulje
uvoze u SAD iz Italije.
Hvala što si doteglio sve ovo.
Lijepo od tebe.
Nisi uzeo sve.
Naravno da je izabrala ovaj.
Reci mi, Tome,
tko bi odjenuo ljubičasti ogrtač s turskom mustrom?
Pobogu, užasan je.
Je li moj otac spomenuo da slikam?
Nije.
Prilično sam dobar slikar, iako on to nikad ne bi priznao.
Želiš vidjeti?
U redu.
Evo ih.
To su moji pejzaži.
Da.
I Marge.
To je dio posvećen Marge.
U redu.
Da.
Iz moje apstraktne faze.
Da.
Ovo je njezin najnoviji portret na kojem radim.
Akt.
Da. Znam da nisam sjajan slikar.
Još.
Ali uživam u tom.
Ne, zbilja je...
Hvala.
Da.
Još pejzaža.
Da. Plavi su. Tvoja plava faza.
Da, to mi nije palo na pamet.
Vjerojatno još piše,
ali plan mog starog će je oduševiti,
pa nam neće zamjeriti.
Stigli smo.
Fino.
Bok.
Tom će ti ispričati jako duhovitu priču.
Zaista?
Bok.
Ali prvo ćemo otvoriti ovo.
- Sjedni. - Hvala.
Nevjerojatno, zar ne?
Čak i da poznaješ moje roditelje, ne bi to očekivala.
Tko je bio tip u baru?
Privatni detektiv. Moj je otac angažirao privatnog detektiva.
- Da pronađe Toma? - Da.
Teško te pronaći?
Baš sam se bio preselio, tako da je bilo.
Zašto nisi odmah rekao Dickieju?
Kakve to veze ima?
Ne kužiš poantu priče.
Riječ je o mom ocu, ne o Tomu.
Jesi li odlučio što želiš posjetiti?
Molim?
- U Italiji. - Ne.
- Nisam. - Mnogo je toga.
Vjerujem, ali mislim da ću još malo ostati ovdje.
Ako ćeš ostati još neko vrijeme, Tome,
možeš odsjesti kod mene.
Imam mjesta. Zašto bi trošio novac u Miramareu,
pa makar to bio novac mog oca?
To bi bilo jako lijepo.
Sjajno.
Hvala.
Podigni preko ograde.
Zidovi su prazni.
Sad je bolje.
- Zdravo, Marge. - Zdravo.
- Kako si? - Dobro.
Lijepa si.
Hvala.
Gotovi smo s poslom.
Zaslužili smo Amaro. Hoćeš?
Može.
Sutra idemo u Napulj. Hoćeš s nama?
Trebala bih raditi.
Na knjizi?
Da.
Daj, Marge. Pođi s nama.
Pokazat ću Tomu Caravaggija u Misericordiji.
Vidjela sam ga.
Samo jedanput. To nije ni približno dovoljno.
Bila sam u Le Sorelleu.
Molim?
Kada?
Maloprije.
Trebali smo večerati.
Oprosti, zaboravio sam.
Hajde, idemo.
Zatvarali su kad sam otišla.
Jesi li jela?
Želiš li pršuta? Imamo sir, masline...
Ne treba, hvala.
Želiš vidjeti kako smo uredili sobu?
Možda poslije.
Dobro. Oprosti.
NAPULJ
Vaš potpis.
Naslikao ju je s 36 godina.
Godinu nakon što je ubio čovjeka u Rimu.
Ubio je nekoga?
Svodnika čije su mu prostitutke pozirale.
Zatim je pobjegao na Maltu pa u Palermo.
Najpoznatija djela naslikao je u bijegu.
Ozbiljno?
Uhvatili su ga ovdje, u Napulju.
Pretukli su ga, unakazili ga i ostavili ga da umre.
Tko?
Tko zna? Svodnikovi prijatelji.
Živopisan život. I smrt.
Da.
Želim vidjeti još njegovih slika.
Odvest ću te jednom u Rim. Najbolje su ondje.
Volio bih to.
- Freddie! - Dickie!
Otkud ti ovdje?
U prolasku sam. Ja i Max. Kako si ti?
Dobro sam.
- Kako je Marge? - Dobro.
- Još piše knjigu? - Upravo sada.
- Hoćemo popiti nešto? - Može.
Ali na brzinu. Moram stići na vlak.
Konobar!
Vermut.
A ovo je?
Tom. Tome, ovo je Freddie Miles. Tom je stigao iz New Yorka.
Kako si?
Dobro.
Odnekud si mi poznat.
Ne bih rekao. Sjetio bih te se.
- Sjetio bi me se? - Da.
Ne, upoznali smo se. U New Yorku.
Gdje? Možda kod Boba Delanceyja.
Mislim da nismo.
Mislim da jesmo.
U njegovu stanu u ulici Stanton.
Na zabavi. Siguran sam.
Ne sjećam se. Žao mi je.
- Otkud se vi znate? - Upoznali smo se ovdje, u Atraniju.
Čime se baviš u New Yorku?
Ničime. Živim ovdje.
Prije toga.
Računovođa sam.
Ti?
Freddie piše drame.
I pretpostavio sam nešto slično.
- Stvarno? - Da.
- Zašto? - Ne znam.
Čuj. U prosincu ću unajmiti veliku kuću u Cortini.
Ti i Marge morate doći.
Nema razloga da ne dođete. Božić u Alpama? Može?
- Može. - Može?
Da.
Odlično. Skijat ćemo i opijati se.
Sjajno.
Prezime?
Ripley.
Jeste li dobro?
Ne, upravo su me opljačkali.
Ozlijeđeni ste?
Ne, ali ne mogu se vratiti kući.
Nemam novca za taksi.
Dođite.
Hvala.
Gdje živite?
U Pozzuoliju.
Nije dosta.
U redu.
Čuo si što je rekla?
Najljubazniji smo Amerikanci koje je upoznala.
Dao si taksistu dovoljno da je odveze do Rima.
Vjerojatno upravo dijele lovu.
Misliš?
Naravno. Zašto bi taksi stajao ondje?
Prevarili su te.
Kako nisi skužio?
Pa što?
Vrijedilo je čuti to od tako lijepe djevojke.
Da. Volim djevojke.
Što je?
Stvarno ćeš otići
na ono mjesto kamo te pozvao onaj tip?
Freddie?
Vjerojatno. Ovdje je zimi turobno. Zašto?
Ne znam kako se možeš družiti s takvim tipom?
Tip je lažnjak.
Zašto to misliš?
Očito je. Nije nikakav pisac. Samo je rođen u bogatoj obitelji.
To je istina. Njegova obitelj posjeduje lanac hotela. A ima i kuću u Francuskoj.
„Ti i Marge morate doći.
Nema razloga da ne dođete. Božić u Alpama? Može?
Može?”
Dobro si ga skinuo.
Zvučiš poput njega.
Tome?
I moji su bogati. Jesam li lažnjak?
Vas ste dvojica posve različiti.
Dragi g. Greenleaf,
javljam se s dobrim vijestima.
Richard nije siguran hoće li provesti zimu ovdje.
S njim se mora postupati u rukavicama, kao što znate.
Bez pritiska.
Potrebno je mnogo razgovora kako biste ga uvjerili u nešto.
Ali napredujem.
Kao što sam obećao, učinit ću sve što je u mojoj moći da se vrati kući.
Prije Božića, nadam se.
Vama i gđi Greenleaf želim sve najbolje.
S poštovanjem, Tom.
P. S.
Još nisam potrošio novac koji ste mi dali, ali ponestaje mi ga.
Možda biste mogli poslati još.
Pošaljite ga na Dickiejevu adresu u Atraniju.
Hvala.
Kako ste?
Dobro.
Smijem li sjesti?
Ja sam Carlo.
Amerikanac si.
Volim Amerikance.
Zdravo.
Bok. Kako si?
Dobro.
Želiš ići u Pariz?
Ne znam, možda. Kad?
Sreo sam tipa u kafiću.
Dat će obojici po sto tisuća lira.
Za što?
Da odemo u Pariz.
O čemu govoriš?
Moramo samo odnijeti kovčeg. Možemo ostati koliko želimo.
Kovčeg?
Da.
Šališ se.
Ne šalim se. Upoznaj ga.
Govori talijanski, pa nisam shvatio baš sve.
Ne želim ga upoznati.
Što ću onda s njim?
Ništa. Zaboravi taj razgovor.
Dolje je.
Doveo si ga u moju kuću.
Da.
Ovo je moj prijatelj Dickie.
Drago mi je. Kako si?
Picasso?
Tom ti je objasnio o čemu je riječ?
Htio bih to čuti od tebe.
Dobro. Nije komplicirano.
Sutra, prekosutra, kad god,
naći ćemo se na kolodvoru u Napulju.
Dat ću vam dvije karte za vlak
i polovicu novca, 50 000 lira svakome.
I kovčeg.
Odnijet ćete ga u Pariz na adresu koju vam budem dao.
Ondje ćete dobiti ostatak novca.
Ništa lakše.
Što je u kovčegu?
To nije važno.
Nitko neće pregledavati američke turiste poput vas.
Droga?
Oružje?
Ukradene umjetnine? Što?
To te se ne tiče.
Tiče me se, itekako.
Ne tiče se ni tvog prijatelja.
On čak nije ni pitao što je u kovčegu.
Tomma.
Da? Što je?
Nažalost, tvoj prijatelj nije za ovo.
Ti jesi, ali on nije.
Ne, pravi je. Obojica smo. Samo još razmišlja.
Ne. Nisam.
Vidi ga, Tomma, gleda me kao policajac koji će me svakog časa privesti.
Ma daj, nije tako.
Imaš pravo. Ne izgleda kao policajac.
Nego kao čovjek koji se boji da će ga pojesti neka zvijer.
Tomma, mi i dalje možemo poslovati. Ali bez njega.
Više nema potrebe da razgovaramo o tome pred njim.
Netko mu je odrezao muda.
Moja adresa.
Lijepa vila.
Jako lijepa.
Koji ti je vrag? Poludio si?
Zašto?
Čovjek je pripadnik Camorre. Znaš li što je to?
Ne.
Mafija. Napuljska mafija.
Kako znaš?
Očito je, Tome.
Možda ga ne bi pozvao da bolje govoriš talijanski,
ali nisam siguran.
Takvim se stvarima baviš u New Yorku?
Ne.
S takvim se ljudima družiš?
Razgovarao je s tobom kao s ravnim sebi.
Družili smo se s istim ljudima.
Tako se i znamo.
I dalje se ne sjećam.
Ne gledaj me tako. Nisam lud.
Nego? Što je onda ovo?
Mislio sam da će ti biti zabavno. Mogli smo se zabaviti.
- Radeći za mafiju? - Putujući zajedno.
Robijajući zajedno.
Sad si stvarno...
Zaboravi.
Možeš li prešutjeti ovo Marge?
Ionako joj nisam drag.
- Što misliš, zašto? - Ne znam. Ljubazan sam.
Trudiš se biti ljubazan. To nije isto.
Zapravo je gore.
To nije točno. Draga mi je.
Dobro.
Stvarno jest!
Kako napreduje knjiga? Kladim se da ti ide sjajno.
Zafrkavaš me.
Ne zafrkavam. Stvarno me zanima. Divim ti se što to možeš.
Ja nikad nisam napisao knjigu. Ni Dickie. Jesi li?
Naravno da nisam.
Iskreno, ne ide mi baš dobro.
Pokušavam opisati ovaj grad,
koji je tako...
Neopisiv?
Neopisiv. Da, baš tako.
Smijem li pročitati što si napisala?
Nikomu to ne pokazuje.
Nisam urednik, ali sam radio za urednika u Random Houseu.
Stvarno?
Da. Pročitao sam mnogo rukopisa koji su trebali doradu.
Stvarno?
Ako ništa drugo, možda te moj komentar
potakne na novu perspektivu.
Daj, volio bih to.
Ja častim.
Onda? Što kažeš?
Bojim se.
Kladim se da je super.
Odlično, Tome. Trudiš se.
Nije samo to.
Zanima me ono što radi. Griješi u vezi sa mnom.
Kako god bilo, usrećio si je.
To je dobro.
Atrani, napisala Marjorie Sherwood.
Živim u Atraniju više od jedne godine
i još otkrivam tajne ovog...
Atrani je postojao i prije Kolumbova otkrića Amerike.
PREDUGAČKO
Gotovo svake večeri žena svira flautu...
Prvi sam put vidjela palmu i ocean.
Taksi ovdje košta mnogo manje nego što bi...
Gledala sam kako priprema...
OVO NIJE RIJEČ
...sat na tornju je odzvonio četiri...
Dotad nisam živjela bez vlastite kupaonice,
osim na faksu.
Upitala sam: „Ima li koga?” Izustila je nešto poznato.
Čekala sam... Osjećala sam se kao...
...pretrpan bus koji je smrdio na češnjak i benzin.
MOJ ATRANI
Ovo je jako korisno.
Stvarno?
Da. Sve što si napisao je točno. Evo, ovo što si napisao na margini.
Što?
„Atrani je poput mjesta iz sna
koje postaje još više nalik snu kada si budan.”
Savršena rečenica.
Tvoja je. Uzmi je.
Stvarno?
Naravno.
Mislim da sad znam što ću.
Drago mi je.
Hvala ti, Tome.
Zbilja.
Hvala tebi što si mi dala rukopis.
Naslov je super.
Kako si?
Odlično.
Stiglo je nešto za tebe.
Izvoli.
Ništa za tebe, dragi Tome.
U redu, Matteo. Hvala.
Idem do Marge.
Možda ćemo se okupati.
Dobro.
Odneseš ovo kući?
Može.
Hvala. Vidimo se.
Što kažeš na ovo?
Dobro je.
- Stvarno? - Da!
ZAKLADA WENDALL - 1200 DOLARA
Idem na tržnicu.
U redu.
Što je?
Ništa.
BROJ RAČUNA: 18061
Je li g. Smith kod kuće?
TALIJANSKI U GOVORU SVEOBUHVATNI TEČAJ JEZIKA
Ne, gospodine. Nije kod kuće.
Kada će se vratiti?
Koliko novca trebate?
To nije dovoljno.
Što vam je?
Što se dogodilo?
Tko je to rekao?
Tko je on?
FRANC HLAPIĆ SMJEŠTA KLJUČ
Tko zna?
Čije je ovo?
OD GVOŽĐA UZ DŽBUNJE.
Vaše je.
Naše je.
Njihovo je.
Njegovo je.
Moje je.
„Voliš umjetnost, Tome?
Onda si na pravom mjestu.
Znam da nisam sjajan slikar.
Još.”
„Znam da još nisam sjajan slikar. Još.
Ali uživam u tom.”
To su moji pejzaži.
Mrtva priroda.
One ondje su Marge.
Još jedna moja. Još jedna Marge.
Dio posvećen Marge.
Marge, žao mi je, ali moraš razumjeti.
Ne volim te.
Prijatelji smo. To je sve.
Daj, nemoj...
Nemoj plakati.
Suze neće upaliti, Marge.
Prestani.
Jer nam smetaš. Tomu i meni.
Ne. Nije to.
Nije to. Nismo to.
Između nas postoji veza. Možeš li to razumjeti?
Ili ćeš me i dalje optuživati?
Možeš li išta razumjeti?
Daj, Marge.
Marge...
Djela iz moje apstraktne faze.
Što radiš?
Imali su...
Volio bih da skineš moju odjeću.
Očito se niste otišli okupati.
Oluja vas je uhvatila na plaži?
Dickie, mučno mi je zbog onoga...
Gle, bit ću jasan.
Nisam homić.
Misliš da jesam.
Nikad to nisam pomislio.
Marge misli da ti jesi.
Zašto?
Da je bila ovdje i vidjela što se maloprije dogodilo,
to bi bio razlog, ali kako nije, razlog je očito nešto drugo.
Rekla je to jer je ljubomorna.
Ljubomorna?
Na tebe?
Da, na mene.
Bio si samo njezin dok se nisam pojavio.
Sad se družimo bez nje.
- Ali čak ni to nije pravi problem. - Što je pravi problem, Tome?
Voli te više nego što ti voliš nju.
Kad ste u šetnji, tko uhvati koga za ruku?
To je možda istina, ali i meni je stalo do nje.
- Jako mi je stalo do nje. - Shvaćam.
Dobri smo prijatelji. Ne želim je povrijediti.
Jasno.
- Dickie... - Što je?
Ne želim upropastiti vaše prijateljstvo.
Želiš da odem?
Otići ću ujutro ako to želiš. Otići ću sada ako to želiš.
Zaboravimo to.
Prijevod titlova: Ivan Fremec