Helló!
Tom! Hát még itt vagy.
Úgy bizony.
Milyen a Miramare?
Egész jó. Marge is itt van?
Most ment el. Akadt egy kis munkája otthon.
- Munkája? - Igen. Író.
Regényt ír?
Útikönyvet Atraniról.
Fényképeket is tesz bele?
Igen. Nagyon jó fotókat csinál.
Szóval fényképeket és szöveget is tartalmaz a könyv.
Úgy van. Leírások, véleményezések, versek...
De nem hagyja, hogy belenézzek.
Még versek is?
Na és mi az úti célod? Róma? Szicília?
Egyikkel sem lőnél mellé.
Hoztam pár dolgot New Yorkból.
Tessék?
Ingeket meg köntösöket. A hotelben vannak.
Be kell vallanom valamit.
Az apád küldött, hogy vigyelek haza.
- Az apám? - Úgy van.
Igent mondtam, és őszintén gondoltam, de...
már nem áll szándékomban megtenni.
Megértem, miért akarsz maradni.
Ez egy tökéletes hely.
Miért is mennél vissza New Yorkba?
Szóval az apám... fizette az utadat is?
Igen. De vissza fogom adni.
Nem szokásom kihasználni másokat.
Honnan ismered?
Nem ismerem. Ő keresett meg.
Gondolom, egyik barátod sem akart beleavatkozni az életedbe,
ahogy én sem szeretnék,
viszont a ruháidat mindenképp odaadnám.
És aztán...
hazamegyek.
Hihetetlen, hogy ezt tette.
Na jó, nem csodálkozom.
Tom!
Nem kell visszafizetned.
Ez semmiség neki. Egyszerű kiadás.
Biztos leírja valahogy az adójából.
- Szóval nem haragszol? - Dehogyis.
Én is ezt tettem volna. Meg is tettem.
Lehetőségem volt kiruccanni egy új helyre, és éltem vele.
Te ugyanezt tetted.
Igaz.
Ermelinda!
Egy kávét Tomnak!
Tényleg nagyon hálás vagyok,
de anya nem tudja, hogy a legjobb New York-i ingeket
innen importálják.
Kösz, hogy elhoztad ezeket nekem!
Kedves tőled.
Van még valami.
Persze hogy ezt is elküldte.
Áruld el, Tom,
ki az ördög venne fel egy lila kasmír köntöst?
Ez valami förtelmes.
Mondta az apám, hogy festek?
Nem.
Egész jól megy, de semmi pénzért nem látja be.
Megnézed a képeimet?
Jól van.
Hát, itt vannak.
Ott látod a tájképeket.
Jók.
Pár kép Marge-ról.
Az mind Marge-ról készült.
Látom.
Aha.
Az absztrakt korszakom.
Igen.
Ez egy újabb darab Marge-ról. Még nincs kész.
Aktkép.
Tudom, hogy nem vagyok nagy festő.
Még.
De szeretem.
Ugyan! Ez...
Kösz!
Szívesen!
Még több tájkép.
Ezek mind kékek. Szóval ez lehetett a kék korszakod.
Igen. Ez eszembe sem jutott.
Még biztos dolgozik,
de ha meghallja a történetedet,
szerintem odáig lesz.
Meg is jöttünk.
De jó!
Szia!
Tomnak van egy jópofa története.
Csakugyan?
Üdv!
Helló!
Előbb kibontom ezt.
- Foglaljon helyet! - Köszönöm!
El tudod hinni?
Akkor sem néznéd ki belőlük, ha ismernéd őket.
És ki kereste meg?
Egy magánnyomozó. Apám bérelte fel.
- Tom után küldte? - Igen.
Nehéz megtalálni?
Nemrég költöztem el, úgyhogy minden bizonnyal.
Miért csak most szólt róla?
Ugyan mit számít az?
Úgy tűnik, nem érted a lényeget.
Ez az apámról szól, nem Tomról.
Tudja már, mit néz meg legközelebb?
Tessék?
- Olaszországban. - Nem.
- Még nem. - Akad választék.
Abban biztos vagyok, de egyelőre itt maradnék.
Ha hosszabb távra terveznél, Tom,
akár nálam is lakhatnál.
Minek költenél feleslegesen szállásra,
még ha apám pénzéről is van szó?
Örömmel igent mondanék.
Nagyszerű.
Köszönöm!
Kicsit feljebb!
Kéne valami a falakra.
Máris jobb.
- Szia, Marge! - Szia!
- Hogy vagy? - Csodásan.
Nagyon csinos.
Köszönöm!
Befejeztük a pakolást.
A kemény munka jutalma egy kis Amaro. Te is kérsz?
Hogyne.
Holnap Nápolyba megyünk. Ön is jön?
Dolgoznom kell.
A könyvén?
Igen.
Ugyan, Marge! Gyere velünk!
Megmutatom Tomnak Caravaggio műveit a templomban.
Már láttam.
Csak egyszer. Az nem elég.
A Le Sorelle-ben vártam.
Micsoda?
Mikor?
Idáig.
A közös vacsoránk.
Elfelejtettem.
Menjünk!
Zárásig maradtam.
És ettél?
Nem kérsz sonkát? Van sajt is, olíva...
Nem kérek.
Megnézed, milyen lett a szoba?
Majd később.
Rendben. Ne haragudj!
NÁPOLY
Itt írja alá!
Ezt 36 éves korában festette.
Egy évvel azután, hogy Rómában megölt valakit.
Megölt valakit?
Egy stricit, akinek lefestette a prostijait.
Aztán Máltára menekült, majd Palermóba.
Ekkor születtek a legjobb alkotásai.
Komolyan?
Végül itt, Nápolyban kapták el.
Megverték, megcsonkították az arcát, és hagyták meghalni.
Ki tette?
Ki tudja? Talán a strici barátai.
Kalandos élet. Kalandos halál.
Hát igen.
Megnézném még néhány képét.
Elviszlek Rómába. Ott találod a legjobb műveit.
Jól hangzik.
- Freddie! - Dickie!
Mi járatban?
Átutazóban vagyunk Maxszel. Hogy vagy?
Jól.
- És Marge? - Ő is.
- Még írja a könyvét? - Jelenleg is.
- Iszunk egyet? - Hogyne.
De nincs sok időm. Jön a vonatom.
Pincér!
Egy Cinzanót!
Kihez van szerencsém?
Ő Tom. Tom, bemutatom Freddie Milest. Tom New Yorkból érkezett.
Hogy vagy?
Jól.
Ismerlek valahonnan.
Nem hiszem. Biztos emlékeznék.
- Valóban? - Igen.
Pedig találkoztunk már. New Yorkban.
Hol is? Talán Bob Delancey-nél.
Nem hiszem.
Szerintem meg igen.
Bob a Stanton Streeten lakik.
Nála buliztunk. Ez biztos.
Nem rémlik. Sajnálom!
- És te honnan ismered? - Itt találkoztunk Atraniban.
Mit csinálsz New Yorkban?
Semmit. Már itt élek.
És korábban?
Könyvelő voltam.
Te?
Freddie drámaíró.
Valami ilyesmire gondoltam.
- Igazán? - Igen.
- Miért? - Nem tudom.
Képzeld, kibéreltem egy házat Cortinában decemberre.
Gyertek el Marge-dzsal!
Gondolj bele! Karácsony az Alpokban. Mondj igent!
- Igen. - Igen?
Persze!
Egész nap síelünk majd meg piálunk.
Jól hangzik.
A vezetékneved?
Ripley.
Jól van?
Nem. Kiraboltak.
Nem esett baja?
Nem, csak nem tudok hazajutni.
A taxis nem visz el.
Jöjjön!
Köszönöm!
Merre lakik?
Pozzuoliban.
Ennyi nem elég.
Jó.
Hallottad, mit mondott?
Nálunk rendesebb amerikaiakat még sosem látott.
Szerintem a pénz Rómáig is elég lenne.
Épp most felezik meg a taxissal.
Úgy gondolod?
Persze. A taxis csak úgy vár a semmire?
Átverés volt.
Hogyhogy nem tűnt fel?
És ha átverés volt?
Jó érzés bókot kapni egy csinos lánytól, nemde?
Hogyne. Én is szeretem őket.
Mi az?
Tényleg elmentek
ahhoz a fickóhoz?
Freddie-hez?
Valószínű. Elég zordak a telek Atraniban. Miért kérdezed?
Nem értem, hogy tudod elviselni.
Ő egy szélhámos.
Miből gondolod?
Látszik rajta. Nem drámaíró. A szülei vagyonán élősködik.
Ez igaz. Szállodáik vannak. Neki meg Franciaországban van birtoka.
„Gyertek el Marge-dzsal!
Gondolj bele! Karácsony az Alpokban. Mondj igent!
Igen?”
Ez egész jó volt.
Mintha őt hallottam volna.
Tom?
A pénzem miatt én is szélhámos lennék?
Te teljesen más vagy, mint ő.
Kedves Mr. Greenleaf!
Jó hírekkel szolgálhatok.
Richard nem tudja, itt maradjon-e télre.
Finoman kell bánni vele, ahogy azt nyilván ön is tudja.
Nem szabad nyaggatni.
Sokat kell beszélnem vele, ha rá akarom venni valamire.
De jó úton járok.
Mint megígértem, mindent megteszek, hogy rábírjam a hazatérésre.
Legkésőbb karácsonyig.
Minden jót önnek és Mrs. Greenleafnek!
Üdvözlettel: Tom.
Utóirat.
Még nem költöttem el az összes pénzt, amit adott, de kezd fogyni.
Hálás lennék, ha küldene még.
Dickie címe Atraniban tökéletesen megfelel.
Köszönöm!
Hogy ityeg?
Egész jól.
Csatlakozhatok?
Carlo vagyok.
Tehát amerikai vagy.
Kedvelem őket.
Helló!
Hahó! Mi újság?
Semmi.
Elmegyünk Párizsba?
Meglehet. Mikor?
Ma találkoztam valakivel,
aki felajánlott 100 000 lírát.
Mire fel?
Egy párizsi útért.
Miről beszélsz?
Csak el kell vinnünk egy aktatáskát, és bármeddig maradhatunk.
Egy aktatáskát?
Igen.
Ugye csak viccelsz?
Nem. Bemutatlak neki.
Olaszul beszélt. Csak a lényeget értettem.
Nem érdekel az ipse.
De akkor mit mondjak neki?
Semmit. Felejtsd el!
De odalent vár.
Idehoztad ezt a fickót?
Igen.
Bemutatom a barátomat, Dickie-t.
Örvendek! Hogy s mint?
Picasso?
Tom elmondta, miről beszéltünk?
Meséld csak el!
Nem nagy kunszt.
Holnap vagy valamelyik nap
találkozunk a nápolyi vasútállomáson.
Adok egy-egy jegyet,
fejenként 50 000 lírát
meg egy aktatáskát.
Elviszitek Párizsba a megadott címre,
ahol megkapjátok a maradék pénzt.
Ennyi.
Mi van az aktatáskában?
Az nem érdekes.
Senki sem tartóztatna fel két amerikai turistát.
Kábítószer?
Fegyver?
Elkobzott műalkotás?
Nem a te dolgod.
Már hogyne lenne az?
A barátodat hidegen hagyta.
Rá sem kérdezett.
Tomma!
Igen?
Sajnos a barátod nem alkalmas erre.
Csak te. Ő nem.
Dehogynem. Ő is alkalmas. Csak még gondolkodik rajta.
Nem. Ez nem igaz.
Tomma, nézz csak rá! Mint egy rendőr, aki le akar tartóztatni.
Nem. Szó sincs róla.
Igaz. Nem rendőr.
Inkább egy gyáva alak, aki fél, hogy egy állat prédája lesz.
Tomma, veled hajlandó vagyok üzletelni, de vele nem.
Úgyhogy szeretném, ha négyszemközt folytatnánk ezt a beszélgetést.
Ez csak egy anyámasszony katonája.
Itt a címem.
Szép kis villa.
Igazán szép.
Mi ütött beléd? Megőrültél?
Miért őrültem volna meg?
A Camorra tagja. Tudod, kik ők?
Nem.
Maffiózók. Nápolyi maffiózók.
Honnan tudod?
Onnan, hogy egyértelmű.
Talán a gyenge nyelvtudásod miatt nem tűnt fel,
de nem biztos.
Te ilyesmiket művelsz New Yorkban?
Nem.
Ilyen fazonokkal lógsz?
Mintha rokonlelkek lettetek volna.
Mi lógunk ugyanolyan fazonokkal.
Így találkoztunk.
Még mindig nem rémlik.
Ne nézz így rám! Nem őrültem meg.
Akkor mi ez az egész?
Gondoltam, jó mókának fogod találni. Az is lehetett volna.
- Gengsztereknek dolgozni? - Közös kalandra menni.
Közösen börtönbe menni.
Na jó, most...
Felejtsük el!
Ugye nem mondod el Marge-nak?
Nem nagyon kedvel.
- Vajon miért? - Nem tudom. Kedves vagyok vele.
Csak próbálsz kedves lenni, ami más.
Még rosszabb is.
Ez nem igaz. Tényleg kedvelem.
Rendben.
Tényleg!
Hogy halad az írással? Biztos remekül.
Most gúnyolódik.
Szó sincs róla. Tényleg érdekel. Lenyűgözőnek tartom.
Én sosem írtam könyvet. Dickie sem. Vagy igen?
Dehogy.
Őszintén szólva nem haladok valami jól.
Ezt a helyet akarom leírni,
ami annyira...
Leírhatatlan?
Leírhatatlan. Pontosan.
Esetleg beleolvashatnék?
Senkinek sem mutatja meg.
Nem vagyok szerkesztő, de dolgoztam a Random House-nál.
Valóban?
Igen. Több kéziratot is láttam, amik javításra szorultak.
Igazán?
Ha mást nem is, azt talán elérhetem,
hogy új megközelítésből gondolkodjon.
Örömmel segítenék.
Majd én fizetek.
Nos, mit szól hozzá?
Egy kicsit félek.
Biztos remek alkotás.
Ez az, Tom. Próbálkozol.
Nem csak próbálkozom.
Érdekel a munkája. Félreismer.
A lényeg, hogy boldoggá tetted.
Annak örülök.
Atrani. Írta: Marjorie Sherwood.
Máris egy éve élek Atraniban,
és még csak most kezdem felfedezni...
Atrani már Amerika felfedezése előtt is létezett.
TÚL HOSSZÚ
Esténként egy nőt hallok furulyázni...
Először láttam pálmafát, az óceánt.
A taxi nem kerül annyiba, mint...
Láttam előkészíteni...
ILYEN SZÓ NINCS
...az óra pontosan akkor ütött négyet...
Nem aludtam olyan helyen, ahol nem volt fürdőszoba,
kivéve egyetemen.
„Helló!” – szóltam. Olyan ismerős volt a válasza.
Vártam... Úgy éreztem...
...a forró, zsúfolt busz fokhagyma- és benzinszagát.
AZ ÉN ATRANIM
Nagyon hasznosak az észrevételeid.
Igazán?
Igen. Minden javaslatod jogos. Ez is itt a szélén.
Melyik?
„Atrani olyan, akár egy álom,
és ha felébredünk, még álomszerűbbnek tűnik.”
Tökéletes.
A tiéd. Használd fel!
Komolyan?
Persze.
Már tudom, mihez kezdjek vele.
Örülök.
Köszönöm, Tom!
Őszintén.
Én köszönöm a bizalmadat!
Remek cím.
Hogy vagyunk?
Csodásan.
Levele érkezett.
Tessék!
Önnek nincs levele, Tom.
Értem, Matteo. Köszönöm!
Ránézek Marge-ra.
Úszunk egyet.
Rendben.
Hazaviszed?
Persze.
Kösz! Később találkozunk.
Mit gondolsz erről?
Szerintem jó.
- Tényleg? - Igen!
WENDALL VAGYONKEZELŐI ALAP PÉNZFELVÉTEL: 1200 DOLLÁR
Elmegyek a piacra.
Rendben.
Mi az?
Semmi.
SZÁMLASZÁM: 18061
Mr. Smith otthon van?
ÉLŐ OLASZ KOMPLETT NYELVTANFOLYAM
Nincs, uram. Elment.
Mikor ér haza?
Mennyi pénzre van szüksége?
Ennyi nem elég.
Mi a problémája?
Mi történt?
Ki mondta ezt?
Kicsoda ő?
A FÜRGE BARNA RÓKA
Ki tudja?
Ez kié?
A LUSTA KUTYÁRA UGRIK.
A tiéd.
A miénk.
Az övék.
Az övé.
Az enyém.
„Szereted a művészetet?
Akkor jó helyen jársz.
Tudom, hogy nem vagyok nagy festő.
Még.”
„Tudom, hogy MÉG nem vagyok nagy festő.
De szeretem.”
Ott látod a tájképeket.
Csendélet.
Pár kép Marge-ról.
Még egy róla. És még egy.
Az mind Marge-ról készült.
Sajnálom, Marge, de meg kell értened.
Nem szeretlek.
Csupán barátok vagyunk. Ennyi.
Ugyan már, ne...
Ne sírj!
Ez nem fog menni, Marge.
Elég!
Mert közénk férkőzöl. Közém és Tom közé.
Ugyan, dehogy! Szó sincs róla.
Nem erről van szó. Nem vagyunk azok.
Különleges a kapcsolatunk. Fel tudod ezt fogni?
Vagy inkább folytatod a vádaskodást?
Hát semmit sem értesz?
Ugyan, Marge!
Marge...
Az absztrakt korszakom.
Mit csinálsz?
Én csak...
Ha kérhetem, vedd le a ruháimat!
Gondolom, nem úsztatok.
A parton voltatok a vihar kitörésekor?
Dickie, röstellem, amit láttál...
Tisztázzunk valamit!
Nem vagyok meleg.
Nyilván annak tartasz.
Szó sincs róla.
Marge téged tart melegnek.
Miért?
Hát, ha ő látott volna meg, miközben...
Az ő helyében erre gondolnék, de úgy tűnik, más miatt érez így.
Azért mondja, mert féltékeny.
Féltékeny?
Rád?
Igen, rám.
Csak az övé voltál, mielőtt idejöttem.
De most már nem így van.
- Mégsem ez a fő gond. - Akkor mi a fő gond, Tom?
Jobban szeret téged, mint te őt.
Amikor sétálni mentek, ki fogja meg a másik kezét?
Van benne valami, de ettől még fontos nekem.
- Nagyon is. - Megértem.
Jó barátok vagyunk. És nem ártanék egy barátomnak.
Hát persze.
- Dickie... - Mi az?
Inkább elmegyek, mint hogy közétek álljak.
Elmenjek?
Holnap reggel elmegyek, ha szeretnéd, vagy akár most is.
Felejtsük el!
A feliratot fordította: Tulik Dániel