God morgen.
Jeg heter Tom Ripley.
Jeg er amerikansk.
Men jeg bor i Italia nå. I Atrani, hos min venn, Dickie.
Vi planlegger å reise sammen.
Paris. Berlin. Kanskje Hellas.
I julen drar vi til Cortina.
Jeg vet ikke hva slags jobb jeg vil finne her.
Kanskje regnskapsføring. Det gjorde jeg i New York.
Jeg er flink med tall.
Uansett hva som skjer, er jeg ikke bekymret.
Noe dukker alltid opp.
Det er min livsfilosofi.
Bra, Tommaso. Du er veldig flink.
Forstyrrer vi?
- Nei. - Vi er ferdige.
Perfekt, for vi skal til Napoli for å finne noe viktig.
Nok et Caravaggio?
Nei.
Dette har plass til fire isbitbrett. Dette har bare to.
Hvor mange trenger vi egentlig?
Jeg vet ikke. Fire er vel bedre enn to.
Hva synes du, Tom? Har du en oppfatning?
Hvilket kjøleskap?
Hva snakker vi om?
Jeg vet ikke.
Jeg vil heller henge meg enn å kjøpe et kjøleskap.
Hvorfor det?
Først er det et kjøleskap.
Så er det: "Nå blir det vanskelig å flytte,
og siden vi blir værende, la oss kjøpe en sofa og andre ting,
og huslån i samme slengen."
Så blir du gammel, du har ikke reist noe sted,
så dør du, og alt startet med å telle isbitbrett.
Det er morsomt.
Jeg mener det. Det er en byrde.
Uten det bruker vi timevis hver dag på å kjøpe mat
for å erstatte maten som ble dårlig. Det motsatte av hva du sier.
Nei, det motsatte er frihet.
Et kjøleskap er ikke frihet.
Ingenting til Riccardo?
Nei. Han var her i morges.
Ok.
Var det fra samme adresse?
LONG ISLAND VERFT
Jeg vet ikke.
Ok. Takk, Matteo.
Kjære Tom,
Jeg vet du mente det godt
da du skrev at Richard vurderte å komme hjem.
Men siden du har vært hos ham i to måneder nå,
og han ikke viser mer tegn til å komme enn da du dro,
kan jeg bare anta at du ikke har lyktes.
Emily og jeg setter pris på innsatsen,
men du trenger ikke lenger å hjelpe oss.
Håper du ikke har hatt det for ubeleilig
de siste ukene.
Kanskje turen, til tross for oppdraget,
i det minste har vært til fornøyelse.
Hilsen H. Greenleaf.
Mislykket?
Hei, Tom.
- Står til? - Bra.
Det er fint.
Takk.
Tror ikke jeg liker det, men vet ikke hva jeg skal gjøre.
Tror jeg trenger en pause.
Vil du ha en drink? Med isbiter.
Jeg tror jeg vil hilse på Marge.
Går det bra?
Ja. Jeg synes bare du ikke burde gi opp.
Jeg gjør ikke det. Jeg kommer tilbake til det.
Vi sees.
"Jeg har fått høre
at Tom Ripley ikke har gode intensjoner.
Han kan fremstille seg for å være en han ikke er."
Hvordan skal jeg bli kvitt ham, Marge?
Kaste ham fra terrassen?
- Dytte ham foran en buss? - Jeg vet ikke.
- Drukne ham? - Hva bør jeg gjøre?
Bare be ham dra, Dickie.
Han kan nesten ikke svømme.
Han sa det.
Han er livredd for vann.
Hei, Tom.
Hei.
Hva gjør du? Du er gjennomvåt.
Det føles godt.
Greit. Kom inn og tørk deg. Middag på Le Sorelle.
- Ok. - Greit.
Forsto du hva han sa?
- Ja. - Hva?
Om vi ønsker noe mer,
bør vi bestille nå, for de stenger kjøkkenet.
Bra, Tom.
Fausto er en god lærer.
Eller du er en god elev. Eller begge deler.
Vet du hva vi bør gjøre?
Dra til San Remo et par dager.
Hvor er det?
Nordpå, like under Nice. Den italienske rivieraen.
Hva synes du? Har du lyst? Oss tre?
Når?
Nå. I morgen.
Jeg bør ikke dra.
Jeg må skrive, jeg er i flyten.
Dere kan dra.
Er det greit for deg?
Hvorfor ikke? Det er mitt forslag.
Bare hvis du er sikker.
Jeg er sikker.
Hva tenker du, Tom? Har du lyst?
Det høres flott ut.
Første klasse. Hvorfor ikke?
Vi kommer nok inn snart.
Ja.
Et dobbeltrom, takk.
Hvor mange netter?
To, tror jeg.
Navn og adresse, takk.
Pass, takk.
Tredje etasje.
Marge liker en parfyme jeg ikke finner i Napoli.
Noe med Novella.
Leter etter den i morgen.
Vil du legge noe her?
Nei.
Santa Maria Novella. Det er den hun vil ha.
De har den ikke. Det er et annet sted i nærheten.
Du trenger ikke bli med.
Dra til stranden og kjøp en kaffe. Vi møtes ved bryggen.
Ok.
Fant den.
Se der.
"Jeg så ti tusen i en svans, vendte sine hoder i en livlig dans."
Hva?
De er skeive, Tom.
Hva?
Homser.
Hva så? Det er imponerende.
Jeg brukte halve dagen på parfymen. Beklager det.
Du bestemmer resten av dagen. Hva du vil.
Vil du ut i båt?
Klart.
Vi vil leie en båt.
Med eller uten motor?
Motor.
Hvor lenge?
To timer.
Fem hundre på forskudd.
Kan du bruke den?
Jeg finner ut av det.
Dette er choken.
Dra den ut for å starte, la den stå.
Dytt den halvveis inn igjen.
- Ok? - Greit.
Noe mer?
Ikke reis dere i båten.
Midten, Tom.
Hva?
Sett deg i midten.
Ok.
Hvor skal vi?
Er det viktig?
Husker du Freddie?
Ja.
Håper det er i orden,
men jeg tror bare Marge og jeg tilbringer julen hos ham i Cortina.
Ok.
Jeg tror hun foretrekker det,
og siden vi to har vært så mye sammen...
...skylder jeg henne å gjøre det hun har lyst til.
Foretrekker hun det?
Jeg er redd for det.
Klandrer du henne?
Hva?
Hun, ikke du, foretrekker det?
Jeg bryr meg ikke. Hun gjør det.
Hva skal jeg gjøre?
I julen?
I julen, nyttårsaften, og etter det.
Jeg ville snakke med deg om det også.
Jeg tror det er på tide du ser mer av Italia, for din egen skyld.
Du vil ikke bli i Atrani i månedsvis
når det er så mye annet å se.
Hva sa faren din?
Hva?
Du fikk et brev fra ham. Sa han noe om meg?
Hvorfor skulle han det?
Han skrev til meg at jeg var "oppsagt",
selv om det ikke var ordet.
Det verste var tonen hans, den var så...
...avvisende.
Greit.
Her er det som skjedde.
Ifølge ham skrev du
at du nesten hadde overbevist meg om å komme hjem.
Jeg skrev at det var langt fra sannheten.
Så han følte vel at du løy.
At du dermed utnyttet ham.
Uansett...
Det er greit. Jeg forstår.
Det med ham. Det med Marge.
Jeg skjønner.
Du takler det bedre enn jeg trodde.
Hvorfor ikke?
Jeg vet ikke.
Kanskje fordi jeg bare har tilbudt deg vennskap og respekt
uten å be om noe til gjengjeld.
Er det problemet?
Hva ellers?
Skal jeg si det?
Nei.
Du har rett.
Jeg skal dra. Det er på tide.
Det er greit.
Ok.
La oss dra tilbake.
Tom, hva er det du...
Tom...
Hjelp meg.
Svarte.
God kveld.
Rom seks, takk.
Unnskyld meg.
Jeg kommer tilbake senere.
Ok.
Regningen, takk. Og passene.
Vil du sjekke ut nå?
Du må betale for natten.
Det er greit.
Er vennen din med deg?
Venter på meg på togstasjonen.
De var engelske eller amerikanske. Er ikke sikker.
De leide den i to timer, men kom aldri tilbake.
Jeg vet ikke om noe skjedde med båten, eller om de stjal den.
Hei.
Til stasjonen.
Billetten din.
Tekst: Benjamin Sveen